MINISTERSTVO VNITRA
odbor bezpečnostní politiky

							Příloha č. 1 k č. j.: OBP-110/AK-2006
							Počet listů: 15

Dosavadní stav v oblasti zpřehledňování fungování neziskového sektoru v České republice:
se zvláštním důrazem na prevenci jeho zneužívání pro účely financování terorismu, dalších forem logistické podpory terorismu a jiných forem hospodářské trestné činnosti

1. Úvod

Neziskový sektor v České republice je ze strany veřejné správy chápán jako důležitý a nezastupitelný partner v řadě aktivit. Níže popisované kroky v oblasti prevence zneužívání neziskového sektoru pro účely financování terorismu, dalších forem logistické podpory terorismu a jiných forem hospodářské trestné činnosti je třeba jednoznačně chápat jako kroky, vedené pozitivní snahou o odstranění případných existujících podezření a "oddělení zrna od plev". Takové aktivity jsou zároveň dílčím způsobem iniciovány a koordinovány na úrovni Evropské unie. Rozhodně se nejedná o samoúčelné snahy státu, motivované úsilím o znevěrohodnění neziskového sektoru jako takového. Naopak: důrazným postupem proti negativním jevům se zbytek sektoru stane o to více důvěryhodným adresátem podpory jak ze strany státu, tak ze strany konkrétních fyzických a právnických osob.

2. Dosavadní aktivity na úrovni Evropské unie

Aktivity v oblasti prevence zneužívání neziskového sektoru pro účely financování terorismu, dalších forem logistické podpory terorismu a jiných forem hospodářské trestné činnosti byly úzce spojeny se všeobecným rámcem boje proti finanční kriminalitě, praní peněz a - zejména po září 2001 - terorismu, včetně jeho financování a dalších forem logistické podpory.

V rámci EU se téma zviditelnilo zejména v souvislosti s teroristickými útoky v Madridu v březnu 2004. Tehdy došlo v rámci EU ke shodě o nutnosti aktivnějšího přístupu v oblasti prevence zneužívání nevládních neziskových organizací pro potřeby financování terorismu.

V červenci 2005 Rada EU dospěla k názoru o vhodnosti vytvoření „Etického kodexu pro neziskové organizace“ který bylo původně plánováno přijmout do konce roku 2005. Text Etického kodexu měl jinými slovy naplnit obsah zvláštního doporučení č. 8 pro boj proti financování terorismu, vydaného Pracovní skupinou pro finanční akci (Finacial Action Task Force, FATF) při Organizaci pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (FATF SR8) a navazující metodiky k témuž tématu ze dne 11. října 2002 (FATF International Best Practices Paper on Combating the Abuse of Non-Profit Organisations). Text FATF SR8 zní:

Státy by měly zhodnotit úroveň zákonů a nařízení, vztahujících se k jednotkám (entitám), které mohou být zneužity pro financování terorismu. Neziskové organizace jsou (z výše uvedeného hlediska) zejména zranitelné, a státy by měly zajistit, že nebudou moci být:

-	zneužity teroristickými organizacemi, které se snaží budit zdání že jsou legitimními subjekty;
-	legitimní organizace zneužity jako kanály pro financování terorismu, včetně snah o obejití opatření na zmrazení výnosů; a 
-	zneužity ke skrytí nebo znejasnění podloudného použití fondů, určených pro legitimní účely.

Již ke dni 23. května 2005 byl v uvedené souvislosti na pracovní úrovni připraven pilotní dokument (Non Paper JLS/D2/DB/NSK D(2005) 5670: Discussion Document, Draft Code of Conduct Addressing Vulnerabilities of the Non-Profit Sector to Terrorist Financing), obsahující návrh dotazníku, adresovaného po případném schválení konceptu jednotlivým neziskovým organizacím ve všech členských zemích EU. Obsah dokumentu tak předjímal předpokládanou sumu údajů, které by měly být jednotlivé členské země schopny shromáždit o jednotlivých neziskových organizacích, působících na jejich území. Česká republika v souvislosti s uvedeným materiálem vyjádřila skepsi o možnosti soustředění požadovaných údajů, stejně jako o nutnosti vytváření jednotných databází neziskových organizací v každé zemi (neřkuli na úrovni celé EU). Přitom bylo poukázáno na skutečnost, že tato agenda je v České republice rozdělena mezi několik resortů, dle povahy příslušných neziskových organizací.

Dne 10. listopadu 2005 byl na úrovni EU zveřejněn informativní dokument č. 14249/2005, určený pro jednání Výboru, zřízeného podle článku 36 (CATS) ve dnech 15.-16. listopadu 2005: "Code of Conduct: Non-Profit Sector". Jeho stručný text odráží reakce členských zemí EU na výše zmíněný Non Paper a konstatuje značnou roztříštěnost (diversity) právních a organizačních úprav problematiky v jednotlivých členských zemích. Zároveň nabízí tři možnosti dalšího postupu prací v uvedené oblasti (které víceméně ponechávají dominantní množství aktivity na jednotlivých členských zemích):

-	nevyvíjet aktuálně další činnost; 
-	dokončit dobrovolný etický kodex neziskových organizací a prozatím pokračovat v "obecné debatě" na toto téma; 
-	sumarizovat přístup jednotlivých zemí k tématu, včetně zpřehlednění dalších mezinárodních závazků v oblasti boje proti financování terorismu.

Ze strany států jsou v mezidobí žádoucí následující aktivity, souhrnně nazývané „pět principů pro implementování opatření, zaměřených na prevenci zneužití neziskového sektoru teroristy“:

1.	Sdílení odpovědnosti (Shared Responsibility) mezi neziskovým sektorem a státy je podmínkou udržení integrity a důvěryhodnosti obou aktérů.
2.	Dialog (Dialogue) mezi státy, neziskovým sektorem a jinými relevantními aktéry: Jedná se o základní předpoklad odpovídající obrany proti snahám o financování terorismu. 
3.	Povědomí (Knowledge): Členské státy musí disponovat alespoň určitým přehledem o tom, jak se neziskový sektor na jejich území rozvíjí, jaké činnosti vyvíjí, zda a jakým způsobem je zranitelný. 
4.	Průhlednost a odpovědnost (Transparency and accountability) je klíčovou kvalitou, která je nezbytná pro ustavení pouta důvěry mezi dárcem a obdarovaným. 
5.	Dohled (Oversight) je ovšem v určité míře nezbytný, pokud uvážíme rizika, jaká plynou z možného zneužití neziskového sektoru teroristy.

Další vývoj se očekává v souvislosti s pořádáním expertní konference zástupců zemí EU „někdy v průběhu první poloviny roku 2006". Téma přitom v obecné rovině zůstává výslovně zmíněno v textu aktuálně platného zastřešujícího protiteroristického dokumentu Evropské unie: Protiteroristické strategie EU (EU Counter-Terrorism Strategy, jejíž klíčovou součástí je i aktuálně platné znění Akčního plánu Rady EU proti terorismu), dokument č. 144695/2005 ze dne 30. listopadu 2005:

-	pasáž 29: „Potírání zneužívání neziskového sektoru zůstává prioritou.“
-	pasáž 31: „Potírání financování terorismu, včetně implementování schválené legislativy, účinné při prevenci zneužití neziskového sektoru, zpřehledňování celkové aktivity EU v uvedené oblasti.“
-	úkol 3.5.2: "Pokročit při zavádění etických kodexů pro neziskové organizace."

Platnost výše uvedených principů a důležitost uvedených aktivit potvrdilo i zasedání Rady pro spravedlnost a vnitřní věci ve dnech 1. – 2. prosince 2005. Jeho závěry vyzvaly členské státy EU, aby – pokud tak již neučinily – přijaly etické kodexy pro regulaci neziskového sektoru.

3. Téma v rámci Národního akčního plánu boje proti terorismu

Česká republika chápe boj proti financování terorismu jako jednu ze svých protiteroristických priorit a bude v uvedené oblasti vyvíjet činnost bez ohledu na vývoj na úrovni EU. V současnosti platná aktualizace materiálu Národní akční plán boje proti terorismu (pro léta 2005 – 2007) proto obsahuje relevantní úkol:

č.	opatření	časový harmonogram	odpovědný orgán	
3.2	Provést analýzu právní regulace fungování nadací a dalších společenských organizací, se zvláštním zřetelem na jejich finanční hospodaření. 

V návaznosti na závěry analýzy naformulovat případná doporučení v uvedené oblasti.	předložení případných návrhů vládě: 31. 12. 2006	koordinace: Ministerstvo vnitra,
ve spolupráci 
s Ministerstvem financí, případně dalšími subjekty	

Jako prvotní aktivity, vedoucí ke splnění takového úkolu a ke zvýšení připravenosti reagovat na možné dotazy na úrovni EU jsou navrhovány tyto dvě:

-	vytvoření stručné všeobecné informace o rámci fungování neziskového sektoru v České republice (obohacené dle možností o příslušnou statistiku, nástin případných dalších připravovaných kroků, kontaktní údaje na zainteresované subjekty, odkazy na příslušnou legislativu, atd.);
-	snaha o zodpovězení určitých dotazů, vzniklých transformací hlavních tezí výše uvedeného Non Paperu EU ze dne 23. května 2005.
 
Zmíněné dotazy jsou následující:

1.	Jakým způsobem jsou v právním řádu státu definovány neziskové organizace? Jaké právní normy se k jejich úpravě přímo či nepřímo vztahují?
2.	Jaké kroky je třeba učinit a jaké doklady (listiny) předložit při zakládání neziskové organizace?
3.	Jaké dokumenty je třeba předkládat státním orgánům (nebo jiným dozorovým orgánům) v průběhu existence neziskové organizace a s jakou periodicitou? (výkazy o činnosti, výroční zprávy).
4.	V jaké formě neziskové organizace konkrétní dokumenty předkládají (tištěná nebo elektronická forma)?
5.	Klade se při vykazování účetnictví neziskových organizací zvláštní důraz na případné finanční vazby do zahraničí?
6.	Jak dlouho státní orgány nebo jiné dohledové orgány uchovávají dokumenty, zaslané neziskovými organizacemi? (EU doporučuje nejméně 5 let).
7.	Jsou neziskové organizace povinny za určitých podmínek provést vnější audit (například pokud dostanou z veřejného rozpočtu určitou částku, převyšující konkrétní sumu).
8.	Nakolik jsou neziskové organizace povinné užívat bankovní systém (pro minimalizace plateb „z ruky do ruky“)? Musí povinně zřídit svůj účet a pokud ano, pak u nějakého předepsaného bankovního ústavu?
9.	Jakým způsobem je prováděn dozor nad finančními toky mezi jednotlivými neziskovými organizacemi? Jak je takový krok zadokumentován a za jakých podmínek je vůbec možný? 
10.	Za jakých okolností nezisková organizace zaniká a co se přitom děje? (kdo přebírá případný majetek a dluhy organizace, jakým způsobem může k zániku dojít, zda je zánik nutné nahlašovat určité instituci, atd.)
11.	Existuje kompetentní stanovený úřad (státní instituce), odpovědný za vykonávání dohledu nad neziskovými organizacemi? Jedná se o jedno nebo více těles? Jak je případně dělena jejich odpovědnost? Jedná se o dozorovou organizaci nebo organizace, spadající do veřejné sféry, nebo do sféry soukromé, nebo o „smíšené“ subjekty?
12.	Jaké povahy je případný vykonávaný dozor nad neziskovými organizacemi? (jedná se například zejména o daňovou oblast nebo o to, aby neziskové organizace neprováděly nedovolené podnikání?). Zahrnuje dozor i provozování databáze (registru) nevládních organizací, působících na území státu?
13.	Jakou formu na sebe bere případná registrace? Jedná se o vyplnění dotazníku, nebo o pouhé oznámení? Může dojít k tomu, že subjekt nebude vůbec akceptován, nebo nebude uznán za neziskovou organizaci?
14.	Pokud subjekt není zaregistrován jako nezisková organizace, co to pro něho znamená (například v oblasti daní, daňových úlev)?
15.	Na základě jakých ukazatelů může dojít k neuznání subjektu (buďto vůbec, nebo jako neziskové organizace: nedostatky v listinách, nejasná minulost členů představenstva nebo jednatelů, vazby do zahraničí)?
16.	Jakým způsobem jsou informace o neziskových organizacích, získané při jejich registraci (ale i v dalších obdobích - např. výroční zprávy, zprávy o účetnictví) zveřejňovány širšímu okruhu subjektů?
17.	Jakým způsobem je zejména kladen důraz na boj proti zneužívání neziskových organizací pro hospodářskou trestnou činnost (specifika dozoru nad účetnictvím, atd.)?
18.	Jakou roli v kontextu zpřehledňování fungování neziskového sektoru sehrává daňový systém?
19.	Existuje určitý dobrovolný etický kód neziskové organizace?
20.	Existuje možnost zanesení neziskové organizace, která se jakýmkoli způsobem zpronevěřila svému poslání na určitou „černou listinu“?
21.	Pokud ano, znamená přistoupení k němu pro neziskovou organizaci nějaké výhody? (certifikace, “známka kvality”, snazší přístup k finančním prostředkům státu, atd.)
22.	Bylo by pro orgány státu přínosem zapojení do specializované konference, semináře nebo školení na úrovni EU, které by se týkalo tématu neziskového sektoru (z hlediska boje proti jeho možnému zneužití)?

***

Nakolik se domníváte, že je možné u všech neziskových organizací ve státě získat následující penzum informací: 

1.	Jaká je právní forma organizace (vzhledem k platné legislativě určitého státu).
2.	Náleží organizaci určitá daňová privilegia? Pokud ano, jaké povahy?
3.	Spadá organizace do spektra dozoru konkrétní státní organizace? Pokud ano, pak jaké?
4.	Je organizace zapojena do určitého akreditačního systému? 
5.	Sdílí organizace prostory (kanceláře, sídlo) s jinou neziskovou organizací? 
6.	Vykonávají osoby z vedení organizace nějakou činnost v jiné neziskové organizaci? Pokud ano, pak jakou? 
7.	Kolik osob pro neziskovou organizaci pracuje? 
8.	Podporuje nezisková organizace finančně jiné neziskové organizace?
9.	Provozuje organizace vlastní internetovou stránku? Pokud ano, jak často ji aktualizuje?
10.	Jak dlouho sídlí organizace na současné adrese? Jak často byla své sídlo nucena měnit?
11.	Kolik bankovních účtů organizace vede?
12.	Jaký je finanční objem, se kterým organizace v průběhu fiskálního roku hospodařila?
13.	Z jakých zemí pocházejí prostředky organizace (země, kde sídlí / jiné země EU / země mimo EU – a které)?

4. Další aktivity v rámci České republiky

Úřadem vlády byl vypracován materiál „Pro informaci členů vlády ČR Informace o provozování informačního systému o nestátních neziskových organizacích” (26832/05 – RND), předložený na základě usnesení vlády ze dne 15. prosince 2004 č. 1279.

Na základě usnesení vlády ze dne 15. prosince 2004 č. 1279 byla vyhlášena veřejná zakázka č. 05/05 „Provoz informačního systému o nestátních neziskových organizacích (IS NNO)“, která byla uveřejněna na centrální adrese pod evidenčním číslem 50009087. Předmětem plnění veřejné zakázky bylo převzetí, provozování a další rozvoj IS NNO. Předmět veřejné zakázky zahrnoval následující rozsah činnosti:

-	Převzetí IS NNO a jeho databáze od Ministerstva financí
-	Propojení IS NNO s databází CEDR Ministerstva financí
-	Spuštění IS NNO
-	Rozvoj IS NNO a jeho databáze 
-	Průběžná aktualizace dat a kontrolování správnosti informací o NNO v IS NNO
-	Ověřování kontaktů, opravy
-	Poradenství pro NNO při vyplňování informací v IS NNO
-	Průběžné zveřejňování aktualit z oblasti neziskového sektoru v IS NNO
-	Práce v oblasti marketingu
-	Propagace databáze u nezaregistrovaných NNO
-	Podpora aktualizace údajů u zaregistrovaných NNO
-	Realizace dalších nabídek pro NNO souvisejících s registrací v databázi
-	Komunikace, spolupráce a výměna dat se subjekty provozujícími subsystémy IS NNO
-	Komunikace, spolupráce a výměna dat s krajskými úřady
-	Komunikace, spolupráce a výměna dat s dotujícími orgány státní správy
-	Komunikace, spolupráce a výměna dat s dalšími subjekty zpracovávajícími údaje o NNO
-	Sledování průběhu zpracování agendy NNO a vypracovávání návrhů změn v postupech
-	PR – informování o databázi v médiích a na veřejnosti

Předmět veřejné zakázky byl klasifikován jako služba dle přílohy č. 2 zákona č. 40/2004 Sb., o veřejných zakázkách ve znění pozdějších předpisů: počítačové zpracování dat a s tím spojené služby SKP: 724000, CPV: 72300000-8.

Do soutěže se přihlásili dva zájemci: Informační centrum neziskových organizací, o. p. s. a Cígler Software, a. s. Ani jeden zájemce však nevyhověl podmínkám soutěže, a proto byl zadavatel Česká republika – Úřad vlády České republiky nucen zadávací řízení zrušit. Zároveň Úřad vlády České republiky rozhodl o vyhlášení nového otevřeného zadávacího řízení. Předpokládaný termín dalšího vyhlášení je leden 2006.

***

Úřadem vlády (Radou vlády pro nestátní neziskové organizace) je každoročně (na základě usnesení vlády ze dne 8. října 2003 č. 998) vypracovávána Hodnotící informace o činnosti nadací – příjemců příspěvku z Nadačního investičního fondu.

Roku 2005 se jednalo o popis situace v roce 2004 (č. j.: 26195/05 – RND).

V roce 2004 rozdělily nadace 500.587.290 Kč, což je zhruba o 90 milionů Kč méně než v roce 2002. Je to však o 2 miliony víc než v roce 2003. Tento rozdíl byl způsoben snížením prostředků, které plynuly z předstrukturálních fondů Evropské unie (převážně programu Phare) do neziskového sektoru prostřednictvím Nadace rozvoje občanské společnosti (NROS). 

Prostředky na nadační příspěvky získaly nadace převážně z darů od právnických a fyzických osob, veřejných sbírek a benefičních akcí a též z výnosů příspěvku z Nadačního investičního fondu (NIF), spravovaného státem. Nadační příspěvky byly poskytnuty třetím subjektům do všech regionů České republiky. Pro nakládání s příspěvkem z NIF obecně platí, že nadace je povinna rozdělit 80 % výnosů z příspěvku z NIF třetím osobám formou nadačních příspěvků v otevřeném grantovém řízení. 20 % může použít na správu nadace.

Příjemci NIF byli povinni zvolit si jednu z celkem 11 programových oblastí, ve které budou výnosy z příspěvku z NIF rozdělovat. Kategorie byly následující: 

-	kulturní;
-	sociální a humanitární;
-	zdravotní;
-	ochrana lidských práv;
-	ochrana životního prostředí;
-	vzdělávání;
-	rozvoj regionálního a komunitního života;
-	děti, mládež, rodina;
-	ochrana nemovitých kulturních památek;
-	rozvoj neziskového sektoru;
-	jiné.

V roce 2004 (stejně jako v roce 2002 a 2003) bylo nejvíce nadačních příspěvků poskytnuto v oblasti vzdělávání, sociální a humanitární, zdravotní a kulturní. Nejméně byly zastoupeny oblasti ochrany lidských práv, rozvoje neziskového sektoru a ochrany nemovitých kulturních památek. Tyto údaje odrážejí nadační příspěvky rozdělené ze všech nadačních zdrojů v daném kalendářním roce, tzn. nejenom ze zdrojů NIF. 

Mezi příjemci (obdarovanými) všech nadačních příspěvků (grantů) od nadací ve sledovaném souboru najdeme následující typy organizací a subjektů: 

-	občanská sdružení;
-	obecně prospěšné společnosti;
-	nadace a nadační fondy;
-	církevní právnické osoby;
-	státní, obecní instituce (školy, ústavy, nemocnice);
-	příspěvkové organizace;
-	soukromé subjekty (fyzické osoby, podnikatelské subjekty).

Rozdělování prostředků z výnosů NIF je omezeno na užší možnou skupinu příjemců nadačního příspěvku. Ve sledování v roce 2003 jsme zavedli novou kategorii soukromý subjekt, která zahrnuje dvě skupiny – fyzické osoby a podnikatelské subjekty (společnosti s ručením omezeným a akciové společnosti).

V rámci nestátní neziskové organizace Transparency International Česká republika existuje projektu „Certifikace“, zaměřený na zvýšení důvěryhodnosti neziskového sektoru v České republice.

V souladu s posláním Transparency International Česká republika (TIC) "bojovat proti korupci prosazováním transparentnosti v celé společnosti" se TIC již delší dobu zabývá neziskovým sektorem z hlediska jeho transparentnosti a vůle zveřejňovat informace nad povinný rámec daný platnou legislativou. 

V roce 2004 vznikla v rámci TIC ve spolupráci s CERGE-EI (Centrum pro ekonomický výzkum a doktorské studium - Národohospodářský ústav) myšlenka vyvinout nástroj, který by pomohl zvýšit důvěryhodnost celého neziskového sektoru. V první fázi by se měl týkat organizací, které pořádají veřejné sbírky a následně prostředky využívají k různým charitativním nebo jiným účelům neziskového charakteru, a dále organizací, které pobírají prostředky ze státního rozpočtu.

Cílem projektu je vyvinout užitečný nástroj napomáhající zvyšování důvěryhodnosti neziskového sektoru v České republice.

Dne 23. a 24. května 2005 z tohoto důvodu proběhl seminář TIC a CERGE-EI o certifikačních systémech pro neziskové organizace.

Hlavním cílem semináře bylo otevření diskuse o kvalitě neziskových organizací v ČR a aplikovaných standardních postupech z hlediska transparentnosti, odpovědnosti a důvěryhodnosti. Na úvod semináře byly ilustrovány příklady neodpovědného a formálního přístupu – zejména ze strany nadací a obecně prospěšných společností - při naplňování požadavků, které jim při jejich fungování vyplývají ze zákona. Bylo konstatováno, že neziskové organizace státu často neposkytují ani ze zákona požadované minimální množství informací o svém fungování. Následně byly zdůrazněny přínosy dobrého řízení, transparentního a důvěryhodného chování se (např. firemní dárci nebudou spolupracovat s organizací, která může „zkazit“ jejich dobré jméno).

Představené výsledky teoretického výzkumu potvrzují, že certifikace má potenciál zvýšit důvěryhodnost těch institucí, které si uvědomují odpovědnost vůči svým cílovým skupinám a rovněž vůči těm, kteří jim poskytují prostředky na své aktivity. Aby byl institut certifikace užitečný a sloužil výše uvedenému cíli, je nutné pečlivě navrhnout vznik a podmínky certifikační agentury. 

Inspirací pro Českou republiku mohou být certifikační systémy, které již několik let existují v zahraničí (Německo, Švýcarsko, Nizozemsko a Rakousko). Tyto organizace nejen certifikují, ale také definují standardy kvality a poskytují veřejnosti množství informací o (nejen certifikovaných) organizacích v sektoru. Studie z Nizozemska (průzkum chování dárců) naznačila pozitivní vliv certifikace na dárcovství.

Reakce účastníků semináře potvrdily, že jde o značně kontroverzní téma. Ačkoli lze obecně souhlasit s požadavkem zvýšit nároky na transparentnost a důvěryhodnost neziskových institucí, stále přetrvává pocit, že neziskové organizace ještě nejsou dostatečně připravené na dodržovaní přísných a jednoznačných pravidel. Tato pravidla nejsou vhodná pro neziskový sektor, který je mladý a nezkušený a velice citlivě reaguje na jakékoli náznaky "regulace" samoregulace. Výrazně rezonovala rovněž obava, že certifikace bude "zneužita" státem na další regulování činnosti neziskových organizací. Je proto nutné připomenout, že smyslem certifikace není posílení kontrolních mechanismů státu. Právě naopak. Certifikace umožňuje organizacím, které jsou opravdu kvalitní a které vlastní aktivitou stanovují standardy, aby se veřejnosti a potencionálním dárcům důvěryhodně prezentovaly známkou kvality.

Téma neziskových organizací je trvale sledováno ze strany Českého statistického úřadu (a to v souladu s přílohou č. 1 k vyhlášce č. 470/2002 Sb., Roční výkaz neziskových institucí, NI 1b-01):

Neziskový sektor patří k těm oblastem života společnosti, které v České republice po roce 1990 prodělaly nejdynamičtější změny. Jestliže v roce 1990 na území České republiky existovalo cca 2 500 neziskových organizací, například již k 31. červenci 1998 Český statický úřad evidoval 36 380 občanských sdružení, 138 obecně prospěšných společností, 169 účelových zařízení církví a 5 241 nadací.

O neziskových organizacích jsou Českých statistickým úřadem shromážďovány tyto údaje: 

-	Charakteristika organizace – vybrané ukazatele o organizaci. 
-	Ukazatele o práci – počty zaměstnanců, dobrovolných pracovníků, mzdy, odpracované hodiny a další ukazatele z oblasti zaměstnávání osob.
-	Finanční ukazatele ve statistickém členění – výnosy a náklady, ukazatele struktury tržeb za vlastní výkony a zboží dle SKP, souhrnné ukazatele aktiv, dlouhodobý nehmotný a hmotný majetek, finanční leasing – najatý majetek, specifikace pořízeného a vyřazeného dlouhodobého hmotného majetku dle SKP, zdroje financování dlouhodobého nehmotného a hmotného majetku, zásoby, finanční aktiva, pasiva, doplňkové ukazatele, vybrané ukazatele o práci, mzdách, pořízení a stavu dlouhodobého majetku strukturovaného dle území, realizace výzkumu a vývoje.

Českým statistickým úřadem jsou – v souladu se zněním standardu Evropského systému národních účtů (ESA 95) za neziskové organizace považovány tyto subjekty: politické strany a hnutí, občanská sdružení, církve a náboženské společnosti, obecně prospěšné společnosti, nadace a nadační fondy, zájmová sdružení právnických osob, společenství vlastníků jednotek, tělovýchovné, kulturní a rekreační instituce a ostatní právnické osoby, jejichž hlavním předmětem činnosti není podnikání. Dále sem patří bytová družstva, jejichž činnost je převážně nekomerčního charakteru, vysoké školy, Český rozhlas a Česká televize.

Periodicita statistického zjišťování je roční

Orgánem, provádějícím statistické zjišťování je přímo Český statistický úřad.

V České republice bylo v roce 2003 registrováno téměř 56 000 neziskových organizací. Ekonomické výsledky neziskových institucí za rok 2003 obsahují následující ukazatele:	

-	Tab. 1: Počet zpravodajských jednotek v neziskových institucích sloužících domácnostem podle právních forem.
-	Tab. 2: Pracovníci a mzdy v neziskových institucích sloužících domácnostem (v tis. Kč, osobách).
-	Tab. 3: Výnosy neziskových institucí sloužících domácnostem (v tis. Kč).
-	Tab. 4: Náklady neziskových institucí sloužících domácnostem (v tis. Kč).
-	Tab. 5: Souhrnné ukazatele aktiv neziskových institucí sloužících domácnostem (v tis. Kč).
-	Tab. 6: Dlouhodobý nehmotný majetek neziskových institucí sloužících domácnostem (v tis. Kč).
-	Tab. 7: Dlouhodobý hmotný majetek vč. pozemků a ložisek nerostných surovin neziskových institucí sloužících domácnostem (v tis. Kč).
-	Tab. 8: Finanční leasing, najatý majetek neziskových institucí sloužících domácnostem (v tis. Kč).
-	Tab. 9: Finanční aktiva neziskových institucí sloužících domácnostem (v tis. Kč).
-	Tab. 10: Pasiva neziskových institucí sloužících domácnostem (v tis. Kč).

5. Základ Stručné všeobecné informace o rámci fungování neziskového sektoru
v České republice

Nestátní neziskové organizace jsou (nejenom v České republice) zřizovány k plnění dvou základních cílů:

-	Cíl vzájemné prospěšnosti pro členy organizace, jímž členové těchto organizací realizují nejen své občanské právo na sdružování, ale i další cíle, které jsou jim společné (např. národnostní organizace, organizace lidí s určitým tělesným postižením, sportovní sdružení, jiné zájmové organizace, např. kluby sběratelů veteránů, atd.).
-	Veřejně či obecně prospěšný cíl, jímž je především poskytování neziskových služeb veřejnosti. K veřejně prospěšným aktivitám neziskového sektoru patří také financování nevýdělečných činností a služeb (nadační činnost).

Neziskový sektor jako určitý celek plní v nejobecnější rovině několik základních funkcí. Především se jedná o funkci ekonomickou a sociální, která je naplňována nejenom poskytováním různých služeb v oblasti sociální, charitativní, v kultuře, v oblasti vzdělávání, v ochraně lidských práv či v oblasti ochrany životního prostředí, ale i vytvářením nabídky pracovních míst, vyhledáváním možností získat kvalifikaci či vytvářením příležitostí k dobrovolnické práci apod.

Další funkcí neziskového sektoru je podpora demokracie. Neziskový sektor je prostředkem rozvoje angažovaného občanství, slouží tedy k obhajobě menšinových zájmů, a je nástrojem, jímž lze identifikovat nedostatky v uplatňování demokratických pravidel a poškozování oprávněných zájmů a práv. Poslední funkcí je funkce humanizující, protože k práci neziskových organizací patří angažovanost v případech a oblastech, které daleko překračují zájmy jednotlivce. 

Úkolem státu a jeho orgánů je plnit vůči neziskovému sektoru tři základní funkce: 

a)	vytvořit právní prostor pro jeho činnost a rozvoj, 
b)	být pro nestátní neziskové organizace finančním zdrojem (dotační politika státu a Nadační investiční fond), 
c)	komunikovat s neziskovým sektorem a monitorovat jeho stav a potřeby (Rada vlády pro nestátní neziskové organizace).

Poskytováním státních dotací organizacím neziskového sektoru se v současné době zabývá minimálně 10 ministerstev. 

Státní dotace byly dosud v drtivé většině poskytovány na projekty občanských sdružení, případně účelových zařízení církví. Ministerstva se řídila Zásadami poskytování dotací občanským sdružením ze státního rozpočtu, která v roce 1992 přijala vláda. 

V rámci druhé vlny kupónové privatizace bylo vyčleněno 1 % akcií s cílem užít těchto prostředků na posílení nadačního sektoru a zajištění jeho určité finanční nezávislosti tak, aby se mohl podílet na plnění úkolu podporovat rozvoj občanské společnosti v České republice. Tím byly vytvořeny podmínky pro vznik Nadačního investičního fondu (NIF). Vytvořením mechanismu rozdělení prostředků NIF byla pověřena Rada. Na základě jejího doporučení schválila vláda a následně Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky usnesení o rozdělení prostředků NIF ve dvou etapách. Uzavřením smluv, převedením prostředků a následným prováděním kontroly nakládání s těmito prostředky a plnění smluvních povinností byl pověřen Fond národního majetku České republiky. Příslušné prostředky byly nadace povinny uložit do svého nadačního jmění a každoročně rozdělovat pouze výnosy z tohoto jmění. Výnos za příslušný rok jsou nadace povinny rozdělit vždy do konce roku následujícího.

V právní teorii jsou v České republice neziskové organizace většinou chápány jako “subjekty, které nejsou prioritně zřizovány za účelem podnikání, a které si vytvářený zisk nerozdělují mezi zakladatele, členy orgánů nebo zaměstnance, ale použijí ho k dalšímu rozvoji organizace.”

V souladu se Zásadami vlády pro poskytování dotací ze státního rozpočtu ČR nestátním neziskovým organizacím ústředními orgány státní správy se (nestátními) neziskovými organizacemi rozumí:

-	občanská sdružení vyvíjející činnost podle zákona č. 83/1990 Sb., o sdružování občanů (včetně odborů, politických stran a politických hnutí);
-	obecně prospěšné společnosti zřízené podle zákona č. 248/1995 Sb., o obecně prospěšných společnostech;
-	církevní právnické osoby (církve, náboženské společnosti a jejich účelová zařízení), zřízené podle zákona č. 3/2002 Sb., o církvích a náboženských společnostech, pokud poskytují zdravotní, kulturní, vzdělávací a sociální služby nebo sociálně právní ochranu dětí;
-	nadace a nadační fondy zřízené podle zákona č. 227/1997 Sb., o nadacích a nadačních fondech ve znění pozdějších předpisů.

Dalšími, i když méně typickými formami neziskových organizací mohou být také:

-	profesní komory,
-	bytová družstva, společenství vlastníků (bytových) jednotek. 
-	zájmová sdružení právnických osob (zřízená k neziskovým účelům),
-	sdružení bez právní subjektivity (zřízená k neziskovým účelům),
-	organizace s mezinárodním prvkem,
-	akciové společnosti,
-	společnosti s ručením omezeným,
-	honební společenstva. 

Zmínit je třeba i organizace spravované státem či obcemi, jejichž zařazení mezi neziskové organizace je sporné. Splňují sice podmínku neziskovosti, charakter jejich činnosti je podobný činnosti neziskových organizací, avšak jejich zřizovatelem je stát, obec nebo vyšší územní samosprávný celek. Jedná se o:

-	příspěvkové organizace,
-	rozpočtové organizace,
-	státní fondy (např. Státní fond životního prostředí),
-	veřejnoprávní instituce (např. Česká televize, Český rozhlas).

Zvláštní je postavení škol a nemocnice. Zde je problematické jejich zařazení do neziskového sektoru, pokud není zřizovatelem nestátní subjekt (např. církevní školy).

***

Ad.) občanská sdružení vyvíjející činnost podle zákona č. 83/1990 Sb., o sdružování občanů;

Občanská sdružení jsou principiálně chápána jako členské korporace, sdružující na základě členství fyzické osoby, jež realizují prostřednictvím těchto organizací různé společné zájmy a cíle. 

Jedná se o neziskové organizace, jejichž základem je členství ve sdružení. Občanské sdružení vzniká na základě zápisu do rejstříku (registrace) na Ministerstvu vnitra. Podmínkou zápisu je, že zakladateli subjektu jsou nejméně tři občané ČR, kdy alespoň jeden z nich musí být starší 18 let. Základními dokumenty nutnými k registraci jsou návrh registrace a stanovy (s obligatorními náležitostmi). 

Ad.) obecně prospěšné společnosti zřízené podle zákona č. 248/1995 Sb., o obecně prospěšných společnostech (o. p. s.);

Obecně prospěšné společnosti jsou koncipovány jako „podnikatelské subjekty“ mezi neziskovými organizacemi. Tyto organizace jsou typické poskytováním služeb různým cílovým skupinám osob (např. seniorům), ale i různými profesionálními uměleckými aktivitami, ekologickými službami apod. Pro obecně prospěšné společnosti by měla být charakteristická vyšší míra profesionality, nižší podíl dobrovolnické práce, a zejména princip, že příjmy za poskytované služby tvoří podstatnou část jejich financování. 

Jedná se o typ organizace, která poskytuje obecně prospěšné služby za předem stanovených a pro všechny uživatele stejných podmínek. Organizace může být založena fyzickou i právnickou osobou nebo státem a vzniká registrací zakládací smlouvy (listiny) u místně příslušného soudu, který ji zapíše do rejstříku obecně prospěšných společností. 

Charakteristickým rysem tohoto typu společnosti, kterým se liší od ostatních, je fakt, že je přímo zákonem dána možnost tzv. doplňkové činnosti. Ta může mít charakter podnikání a to za podmínky, že touto činností bude dosaženo účinnějšího využití majetku a zároveň nebude ohrožena kvalita, rozsah a dostupnost obecně prospěšných služeb.

Zákon č. 248/1995 Sb., o obecně prospěšných společnostech a o změně a doplnění některých zákonů byl přijat jako výsledek úvah o potřebě přeměny rozpočtových a příspěvkových organizací na nezávislé a finančně více samostatné organizace. Obecně prospěšné společnosti však i nadále vznikají relativně zřídka. Jejich potenciální zřizovatelé raději zakládají obchodní společnosti (pokud lze očekávat zisk) nebo občanská sdružení, protože jsou vzhledem k nedostatku srovnatelných povinností výhodnější.

Ad.) církevní právnické osoby zřízené podle zákona č. 3/2002 Sb., o církvích a náboženských společnostech, pokud poskytují zdravotní, kulturní, vzdělávací a sociální služby nebo sociálně právní ochranu dětí;

Mezi poskytovatele charitativních služeb patří také účelová zařízení církví (jde např. o síť katolických Charit, evangelických Diakonií apod.). Příjmy takových neziskových organizací pocházejí zejména z příspěvků fyzických a právnických osob; z prodeje a pronájmu movitého a nemovitého majetku církví a náboženských organizací; z úroků z vkladů; darů a dědictví; sbírek, pořádaných podle zvláštních předpisů; grantů a jiných forem výdělečné činnosti.

Ad.) nadace a nadační fondy zřízené podle zákona č. 227/1997 Sb., o nadacích a nadačních fondech ve znění pozdějších předpisů.

Zákon č. 227/1997 Sb., o nadacích na nadačních fondech a o změnách a doplnění některých zákonů nahradil do té doby neúplnou a velmi liberání úpravu vzniku a působnosti nadací, která byla zakotvena v Občanském zákoníku.

Zásadním rysem tohoto zákona je, že zavádí dva samostané typy nadačních subjektů - nadace a nadační fondy. Oba jsou definovány jako “sdružení majetku určeného k obecně prospěšným účelům, jejichž rozsah zákon vymezuje zejména jako rozvoj duchovních hodnot, ochranu lidských práv nebo jiných humanitárních hodnot, ochranu přírodního prostředí, kulturních památek a tradic, rozvoj vědy, vzdělání, tělovýchovy a sportu.”

Nadace a nadační fond může vzniknout pouze na základě zápisu do samostatného nadačního rejstříku, který provádí krajský soud. Nadace se od nadačního fondu liší tím, že je povinna vlastnit tzv. nadační jmění v minimální hodnotě 500 000,- Kč. Výnosy tohoto nadačního jmění (tedy nikoliv nadační jmění celé) pak slouží k zajištění cílů, pro které byla nadace zřízena.

Nadace a nadační fondy, které jsou svou podstatou účelovými sdruženími majetku neboli nástroji na přerozdělování finančních prostředků, a plní roli nezávislých finančních zdrojů pro aktivity neziskového charakteru. Tento organizační typ prodělal během posledních let největší strukturální a jednoznačně pozitivní změny, o čemž svědčí prudký pokles počtu nadací nově zapsaných do nadačních rejstříků obchodních soudů. Nadace, které dosud plnily jiné funkce než funkci finančního zdroje, postupně zanikají nebo se transformují do jiných typů neziskových organizací.

6. Legislativní pokrytí problematiky

V České republice neexistuje všeobecná právní norma, která by pokrývala celé téma neziskového sektoru.

Právo sdružovat se je zakotveno v Listině základních práv a svobod a blíže je upřesněno v zákoně č. 83/1990 Sb. o sdružování občanů. Tento zákon upravuje postavení občanských sdružení a odborových organizací s výjimkou sdružování v politických stranách a politických hnutích, k výdělečné činnosti nebo k zajištění výkonu určitých povolání, nebo sdružování v církvích a náboženských společnostech. Jejich postavení vymezují zvláštní zákony.

V žádném zákonném předpisu není vymezen rozdíl mezi vzájemně a veřejně (obecně) prospěšnými neziskovými organizacemi. Tato situace se odvíjí především od zastaralého zákona č. 83/1990 Sb., o sdružování občanů, jehož působením dochází ke směšování rolí občanských sdružení (členské organizace) a obecně prospěšných společností (organizace poskytující služby veřejnosti).

Vybrané zákony upravující problematiku neziskového sektoru jsou zejména:

-	Zákon č. 83/1990 Sb., o sdružování občanů.
-	Zákon č. 116/1985 Sb. o podmínkách činnosti organizací s mezinárodním prvkem.
-	Zákon č. 117/2001 Sb., o veřejných sbírkách.
-	Zákon č. 198/2002, o dobrovolnické službě.
-	Zákon č. 202/1990 Sb., o loteriích a jiných podobných hrách.
-	Zákon č. 227/1997 Sb., o nadacích a nadačních fondech a o změně a doplnění některých souvisejících zákonů.
-	Novela zákona č. 227/1997 Sb., o nadacích a nadačních fondech (zákon č. 210/2002 Sb.).
-	Zákon č. 235/2004 Sb., o dani z přidané hodnoty.
-	Zákon č. 248/1995 Sb., o obecně prospěšných společnostech a o změně a doplnění některých zákonů.
-	Novela zákona č. 248/1995 Sb., o obecně prospěšných společnostech (zákon č. 208/2002).
-	Zákon č. 248/1995 Sb., o obecně prospěšných společnostech.
-	Zákon č. 3/2002 Sb., o církvích a náboženských společnostech.
-	Zákon č. 338/1992 Sb., o dani z nemovitostí v aktuálním znění.
-	Zákon č. 424/1991 Sb., o sdružování v politických stranách a v politických hnutích.
-	Zákon č. 563/1991 Sb., o účetnictví, v aktuálním znění.
-	Zákon č. 586/1992 Sb., o daních z příjmů v aktuálním znění.
-	Zákon č. 588/1992 Sb., o dani z přidané hodnoty v aktuálním znění.
-	Zákon č. 65/1965 Sb., Zákoník práce v aktuálním znění.
-	Zákon č. 161/1992 Sb., o registraci církví a náboženských společností.
-	Zákon č. 357/1992 Sb., o dani dědické, dani darovací a dani z převodu nemovitostí.

7. Důležité subjekty, zainteresované do problematiky neziskových organizací

Rada vlády pro nestátní neziskové organizace 

Rada vlády pro nestátní neziskové organizace je poradním orgánem vlády ČR pro problematiku neziskového sektoru. Současná Rada je zpracovatelem vládního návrhu na rozdělení prostředků z Nadačního investičního fondu. Postupně se stává informačním místem k obecným otázkám neziskového sektoru pro potřeby vlády a státní administrativy. Úkolem Rady je tedy postupně vytvořit prostor, kde se budou kontinuálně setkávat zástupci státní administrativy a neziskového sektoru.

Ministerstvo vnitra

Ministerstvo vnitra – odbor všeobecné správy 

Odbor všeobecné správy je útvarem Ministerstva vnitra pro výkon vymezené působnosti v oblasti vnitřních věcí státu. V rámci této působnosti je předmětem jeho činnosti problematika státního občanství, matrik, sdružování a shromažďování občanů, povolování organizací s mezinárodním prvkem, veřejných sbírek, státních symboly, voleb do Parlamentu České republiky, Evropského parlamentu a do orgánů územní samosprávy, pořádání referend, atd. Odbor všeobecné správy provozuje 3 evidence (databáze), které shromažďují údaje o následujících subjektech:

-	Občanská sdružení.
-	Politické strany.
-	Organisace s mezinárodním prvkem.

Ministerstvo vnitra - odbor prevence kriminality

Odbor prevence kriminality plní funkci ústředního orgánu státní správy v oblasti vnitřního pořádku a bezpečnosti při tvorbě a realizaci koncepce prevence kriminality. Zároveň plní funkci sekretariátu Republikového výboru pro prevenci kriminality.

Ministerstvo vnitra – Policie České republiky - Útvar odhalování nelegálních výnosů a daňové kriminality Služby kriminální policie a vyšetřování

Útvar se zabývá objasňováním nejzávažnějších daňových trestných činů, kde obvyklou hranicí příslušnosti je způsobená škoda přesahující 5 milionů Kč. Další oblastí působnosti Útvaru je boj proti financování terorismu a proti legalizaci výnosů z trestné činnosti. Tato oblast zahrnuje dva směry rozpracování, kdy první z těchto směrů je obvykle startován v důsledku realizace podezřelých finančních nebo majetkových operací, které vzbuzují podezření že jde o zastírání původu prostředků získaných trestnou činnosti a naším cílem je odhalit zdrojový trestný čin a zadokumentovat následně i trestný čin označovaný jako tzv."praní špinavých peněz". Tím druhým směrem činností pak je vyhledávání, dokumentace a zajišťování výnosů z trestné činnosti již odhalených trestných činů známých pachatelů. V těchto případech také poskytuje Útvar jako specializovaný útvar součinnost spočívající ve vyhledání a zajištění výnosů z trestné činnosti dalším útvarům policie, objasňujícím obvykle tu nejzávažnější trestnou činnost.

Ministerstvo kultury

V roce 2004 bylo v gesci Ministerstva kultury předloženo 23 projektů, přičemž mezi žadateli převažovala občanská sdružení. Na realizaci tohoto speciálního programu, který patří do kompetence odboru regionální a národnostní kultury, obdrželo Ministerstvo kultury částku ve výši 2 000 000 Kč. Státní dotace byla udělena 14 projektům. Jednalo se o projekty různého obsahu a rozsahu a řada z nich navazovala na projekty podpořené v předminulém a minulém roce. K nim se řadily přednáškové cykly Multikulturního centra Praha a jím pořádané multikulturní akce (Cyklus multikulturních akcí Křižovatky kultur), projekty Poradny pro integraci Praha (Představování kultur etnických komunit žijících v Ústí nad Labem, Teplicích, Brně a Praze a Multikulturní festival Barevná planeta V, konaný v Ústí nad Labem a Multikulturní festival Barevná planeta II, konaný v Brně), dále projekt brněnského Sdružení občanů zabývajících se emigranty (Multikulturní centrum pro migranty a uprchlíky), pražského Informačního centra Kavkaz – východní Evropa (Vydávání časopisu Orer), společnosti při České televizi Praha, o. p. s. Člověk v tísni (Filmové kluby Jeden svět) a sdružení občanů pocházejících z Indonésie Paguyuban Indonesia Ceko (Setkání indonésko-české 2004 – v rámci programu: Splynutí dvou kultur – indonéské a české – jak jej vnímají jejich nositelé). K zajímavým projektům, kterým byla přidělena dotace v tomto roce poprvé, patřily projekty Společný prostor (Ars Porta Bohemica, Ústí nad Labem) a Od vedle – videodokument a publikace (Občanské sdružení Slovo 21, Praha). 

Ministerstvo kultury – odbor církví

Jedná se o odbor, odpovědný za registraci církví, podle zákona č. 3/2002 Sb., o církvích a náboženských společnostech.

Ministerstvo financí

Ministerstvo financí - Finanční analytický útvar

Finanční analytický útvar analyzuje oznámení o podezřelých obchodech z financování terorizmu a v případě zjištění skutečností nasvědčujících spáchání trestného činu podává orgánům činným v trestním řízení trestní oznámení. Útvar rovněž spolupracuje s orgány (tuzemskými i zahraničními) se stejnou věcnou příslušností včetně výměny informací.

Ministerstvo financí – odbor metodiky správy daní (Ústřední finanční a daňové ředitelství)

Odbor je zodpovědný za metodické řízení výkonu správy daní a poplatků, včetně problematiky vyhledávání, daňových kontrol, vymáhání včetně mezinárodní spolupráce při vymáhání některých finančních pohledávek, správy dotací, odvodů za porušení rozpočtové kázně.

Odbor vydává v rámci zmocnění daného právními předpisy rozhodnutí v daňovém řízení. Zajišťuje svodně v rámci sekce Daně a cla spolupráci s orgány činnými v trestním řízení při daňovém řízení a v oblasti legalizace výnosů z trestné činnosti.

8. Další podklady k tématu:

-	30 dní pro neziskový sektor. Zpráva o celonárodní kampani. Sborník dokumentů. Praha: ICN, 1998.
-	Debbasch, C.; Bourdon, J., Neziskové organizace, Victora Publishing, Praha 1995 (ISBN 80-85865-78-5).
-	Deverová, L., Pajas, P. Právní základy fungování neziskového sektoru v ČR. In. Interní sborník textů mezinárodního srovnávacího projektu Johns Hopkins Univerzity. Praha: Institut sociologických studií, Fakulta sociálních věd University Karlovy, 1999.
-	Frič, P. Aktivity a potřeby neziskových organizací v ČR: Výsledky kvalitativního sociologického šetření. Praha: ICN a AGNES, 1998.
-	Frič, P. Společensko politický kontext aktuálního vývoje neziskového sektoru v ČR.. In. Interní sborník textů mezinárodního srovnávacího projektu Johns Hopkins Univerzity. Praha: Institut sociologických studií, Fakulta sociálních věd University Karlovy, 1999.
-	Frič, P. Stát a neziskový sektor v ČR. In Vznikání demokratické praxe v České republice. Praha: CEFRES, 1999, s. 47-58.
-	Goulli, R. Ekonomická analýza nestátního neziskového sektoru v ČR: Postavení a mezinárodní srovnání. In. Interní sborník textů mezinárodního srovnávacího projektu Johns Hopkins Univerzity. Praha: Institut sociologických studií, Fakulta sociálních věd University Karlovy, 1999.
-	Goulliová, L. Fiskální prostředí pro činnost organizací a subjektů v nestátním neziskovém sektoru. In. Interní sborník textů mezinárodního srovnávacího projektu Johns Hopkins Univerzity. Praha: Institut sociologických studií, Fakulta sociálních věd University Karlovy, 1999.
-	Potůček, M. Jak se formovala veřejná politika v České republice po roce 1989. In. Analýza událostí veřejné politiky v České republice. II. díl. Praha: Institut sociologických studií, Fakulta sociálních věd University Karlovy, 1996, s.177-192.
-	Potůček, M. Nejen trh: Role trhu, státu a občanského sektoru v proměnách české společnosti. Praha: SLON, 1997.
-	Šilhánová, H. a kol. Základní informace o neziskovém sektoru v ČR. 2. vyd., Praha: NROS, 1996.
-	Tomečková, O., Neziskový sektor: Irsko a Česká republika, ročníková práce v předmětu Veřejná politika, Praha 2000.