Souhlas dotčených orgány státní správy v  řízeních souvisejících s územním řízením

Stavební zákon (StavZ) zakotvuje v § 126 povinnost stavebního úřadu rozhodovat ve spolupráci s ostatními úřady, chránícími důležité zájmy v území (tzv. dotčené úřady). Tam, kde zvláštní zákony vyžadují závazný souhlas těchto orgánů s vydáním územního rozhodnutí, platí tyto obecné zásady:
•rozhodnutí o souhlasu dotčených  orgánů se vydávají v oddělených správních řízeních
•zvláštní zákon výslovně stanoví, že za konkrétních okolností je rozhodnutí správního orgánu, který je z hlediska stavebního zákona orgánem dotčeným, nezbytnou podmínkou vydání územního rozhodnutí 
•stavební úřady jsou povinny spolupracovat s orgány, které v těchto řízeních rozhodují, a zajišťovat, aby věcně související řízení na sebe navazovala (§ 138 odst. 2 StavZ). 

	Největší množství těchto případů obsahuje zákon o ochraně přírody a krajiny (OchrPZ). Souhlas některého z  orgánů ochrany přírody je vyžadován v následujících případech:
  	
Zásahy, které by mohly vést k poškození nebo  zničení  významného krajinného prvku nebo oslabení jeho funkce (§ 4 OchrPZ).  Významnými krajinnými prvky jsou lesy, rašeliniště, vodní toky, jezera, údolní nivy a jiné části krajiny, pokud jsou jako významný krajinný prvek registrovány. 

Kácení dřevin (§ 8 OchrPZ). Pokud hodlá navrhovatel při svém záměru pokácet stromy či keře rostoucí mimo les, je povinen podat žádost o povolení na obecní úřad. Povolení lze vydat jen ze závažných důvodů, vždy musí být vyhodnocen estetický a funkční význam dřevin. Povolení se nevyžaduje, pokud se dřeviny nacházejí na pozemcích fyzické osoby a jde-li o stromy menší velikosti nebo jiné charakteristiky, než stanoví zvláštní předpis (§ 8 vyhlášky Ministerstva životního prostředí ČR č. 395/1992 Sb.), a dále při kácení z důvodů pěstebních (za účelem obnovy porostů) a zdravotních.

Stavební činnost, terénní a vodohospodářské úpravy ve zvláště chráněných územích (§ 44 OchrPZ).   Kategorie zvláště chráněných území vymezuje § 14 OchrPZ. V některých zvláště chráněných územích nebo jejich částech je stavební a obdobná činnost zákonem přímo zakázána (orgán ochrany přírody může rozhodnout o udělení výjimky). Jedná se o první zóny národních parků a chráněných krajinných oblastí, národní  přírodní rezervace a přírodní rezervace. 

Stavební činnost, terénní a vodohospodářské úpravy v ochranných pásmech zvláště chráněných území (§ 37 OchrPZ).  

Umisťování staveb a jiné činnosti, které by mohly snížit nebo změnit krajinný ráz (§ 12 OchrPZ). Krajinným rázem je souhrn přírodních, kulturních, historických a eventuálně dalších charakteristik určitého místa nebo oblasti. Na rozdíl od předchozích ustanovení není zákonem jednoznačně definováno,  v kterých případech bude z hlediska ochrany krajinného rázu souhlas orgánu ochrany přírody se stavební a jinou činností nezbytný. Zákon stanoví, že souhlas je nutný tehdy, pokud by stavbou nebo činností mohlo dojít ke „snížení nebo změně krajinného rázu“. O tom, zda taková situace nastala, rozhodne  samotný orgán ochrany přírody, kterým je v tomto případě okresní úřad. 

Udělení výjimky ze zákazů činností, negativně ovlivňujících památné stromy, zvláště chráněné druhy rostlin, živočichů a nerostů (§56 OchrPZ). Výjimku může Ministerstvo životního prostředí  udělit jen tehdy, pokud jiný veřejný zájem výrazně převažuje nad zájmem ochrany těchto složek přírody. 

Orgán ochrany přírody může dále nařídit investorovi, aby zajistil zpracování tzv. biologického hodnocení (§ 67 OchrPZ, § 18 vyhlášky 395/1992 Sb.), jestliže by zamýšlenou činností mohly být dotčeny některé ze zájmů chráněných zákonem o ochraně přírody a krajiny a jestliže to považuje za nezbytné pro posouzení žádosti o povolení zásahu. 
Biologické hodnocení zahrnuje:
	a)  popis a vyhodnocení biologických prvků krajiny 
	b) charakteristiku  zamýšleného zásahu  a jeho vlivu na rostliny a živočichy v daném území (přímého i nepřímého)
	c) srovnání možných variant zamýšleného zásahu s návrhem optimální varianty

	Kromě zákona na ochranu přírody a krajiny je povinnost souhlasného stanoviska dotčeného orgánu upravena i v dalších předpisech . K nejdůležitějším příkladům patří:

Souhlas orgánu ochrany ovzduší k umisťování a povolování velkých a středních zdrojů znečišťování  včetně jejich změn a k jejich uváděním do provozu, jakož i malých zdrojů znečišťování, pokud se nejedná o tzv. „typový podklad nebo vzorový projekt“ (§ 11 zákona č. 309/1991 Sb., o ochraně ovzduší před znečišťujícími látkami).  

Souhlas vodohospodářského orgánu ke stavbám, zařízením a činnostem, které mohou ovlivnit vodní poměry (§ 13 zákona č. 138/1973 Sb., o vodách) 

Souhlas orgánu ochrany zemědělského půdního fondu s odnětím půdy ze zemědělského půdního fondu pro nezemědělské účely (§ 9 zákona č. 334/1992 Sb., o ochraně zemědělského půdního fondu).

Souhlas orgánu státní správy lesů s dotčením zájmů chráněných zákonem o lesích (§ 14 odst. 2 zákona č. 289/1995 Sb., o lesích). Souhlas je třeba i k dotčení pozemků do vzdálenosti 50 m od okraje lesa.

Speciálním případem pak je souhlas téhož orgánu s odnětím nebo omezením pozemků z plnění funkce lesa (§ 15 a 16 zákona o lesích), kdy by v důsledku určitého záměru došlo nejen k  ovlivnění, ale přímo k odstranění lesního porostu v určitém území. 

Závazný posudek orgánu hygienické služby k zadáním a projektům staveb,  jimiž by mohly být způsobeny zdravotní závady (§ 4 zákona č. 20/1966 Sb., o zdraví lidu). Posudek vydává okresní hygienická stanice. Posudek by měl být vydán na základě pravdivých a úplných informací o vlivu zamýšlené stavby na hygienické a zdravotní poměry v území.

Závazné stanovisko orgánu státní památkové péče k umístění stavby v památkové rezervaci, památkové zóně, ochranném pásmu nemovité kulturní památky, památkové rezervace nebo památkové zóny (§ 14 zákona č. 20/1987 Sb., o státní památkové péči). 

Souhlas dotčeného orgánu státní správy má ve všech těchto případech povahu správního rozhodnutí, vydaného ve zvláštním správním řízení. Tato jednotlivá řízení se řídí správním řádem, případně speciálními ustanoveními některých zvláštních zákonů. Nejdůležitější z těchto ustanovení obsahuje § 83 a 84 OchrPZ. Významné je především výslovně uvedené oprávnění orgánu ochrany přírody změnit nebo zrušit již vydané povolení, a to jak z vlastního podnětu, tak na návrh. Jedná se o situace, kdy se změní skutečnosti rozhodné pro vydání povolení, či oprávněný nedodržuje stanovené podmínky, nevyužívá povolení bez zvláštního důvodu po dobu delší dvou let nebo pokud při povolené činnosti dochází k poškozování zájmů chráněných zákonem.
(Materiál zveřejňujeme s laskavým svolením Ekologického právního servisu – http://www.eps.cz)