Zveřejněno od 10.6.2003 do 26.6.2003.

Krajský úřad Ústeckého kraje
odbor územního plánování a stavebního řádu
Velká Hradební 3118/48, 400 02 Ústí nad Labem

Naše značka:											Ústí nad Labem
UPS/64/6274/03/Zá										05. 06. 2003

DÁLNICE D8, STAVBA 0805 LOVOSICE – ŘEHLOVICE
OZNÁMENÍ ROZHODNUTÍ ODVOLACÍHO ORGÁNU 
VEŘEJNOU VYHLÁŠKOU

R O Z H O D N U T Í

Krajský úřad Ústeckého kraje, odbor územního plánování a stavebního řádu, (dále jen KÚ ÚK UPS), jako příslušný odvolací orgán podle ust. § 58 odst. 1 zákona č. 71/1967 Sb., o správním řízení, v platném znění (správní řád), rozhodl 

a)	podle ust. § 60 správního řádu takto: Odvolání účastníka řízení Občanského sdružení k.ú. Boreč, Michelská 6/23, Praha 4 - Michle, ze dne 3. 5. 2002 proti rozhodnutí Městského úřadu Lovosice, stavebního úřadu, ze dne 26. 3. 2002 Č.j. výst. 3231-1157/97/2001, kterým bylo povoleno umístění stavby Dálnice D8, stavba 0805, Lovosice – Řehlovice 
jako opožděné zamítá.

b)	podle ust. § 59 odst.2 správního řádu takto: Na podkladě odvolání paní Ivy Macháčkové, bytem Stadice čp. 15, Společnosti přátel města Duchcova, Masarykova 7, Duchcov, Společnosti ochránců životního prostředí Litoměřice, Nerudova 34, Litoměřice, Dětí Země, Klubu za udržitelnou dopravu, Cejl 48/50, Brno, Sdružení pro přírodu, Stříbrnické nivy 2, Ústí nad Labem

mění výrok rozhodnutí Městského úřadu Lovosice, stavebního úřadu, ze dne 26. 3. 2002 Č.j. výst. 3231-1157/97/2001, kterým bylo povoleno umístění stavby Dálnice D8, stavba 0805 Lovosice – Řehlovice, v podmínkách pro umístění stavby a projektovou přípravu tak, že:

- doplňuje podmínku č. 4 na straně 3 rozhodnutí takto:
Projekt sadových úprav MÚK Řehlovice (mimo část CHKO ČS) bude projednán s Magistrátem města Ústí nad Labem, odborem životního prostředí (dále Mm Ústí n/L OŽP), před podáním žádosti o stavební povolení. Návrh vegetačních úprav v DSP bude projednán a odsouhlasen Správou CHKO České středohoří před zahájením stavebního řízení.

- doplňuje podmínku č. 5 na straně 3 rozhodnutí za větou první takto:
Projektová dokumentace ke stavebnímu povolení bude obsahovat :
-	údaje o předpokládaném množství odpadů při stavbě dálnice a o způsobu nakládání s těmito odpady
-	údaje o využití jiných odpadů na stavbě a o způsobu jejich využívání
-	všechny odpady budou zařazeny dle vyhlášky MŽP ČR č.381/2001- Katalog odpadů 
-	Druhou větu původní podmínky č. 5 vypouští.

- doplňuje podmínku č. 14 na straně 4 rozhodnutí takto:
DSP bude obsahovat podrobné zpracování svozových tras a dopravních omezení projednaných s Policií ČR.

- doplňuje text podmínky č. 20 na straně 4 rozhodnutí takto:
a)	Stavba bude navržena tak, aby ani v budoucnu nedošlo k porušení funkce objektu vlivem provozu dráhy.
b)	Stavbou nesmí být nepříznivě ovlivněny drážní objekty a zařízení.
c)	Stavba bude navržena tak, aby nebyla narušena funkce příkopů a vodotečí Českých drah (dále ČD) sloužících k odvodnění tělesa dráhy. 
d)	Stavba nesmí být odvodněna směrem na drážní pozemek.
e)	Výstavbou nesmí dojít k poškození, zanesení nebo omezení činnosti železničního propustku v km 28.673 a 28.928.
f)	Vzhledem k náročným zemním pracím bude v DSP i řešení přístupů na staveniště přes železniční přejezdy, účelové komunikace- pozemky ČD.
g)	Případné doplňky, jako např. zařízení staveniště apod., pokud budou v ochranném pásmu dráhy nebo na dráze, budou s ČD zvlášť projednány.
h)	Před stavebním řízením bude ČD předložena k posouzení část projektu stavby zasahující do ochranného pásma dráhy a obvodu dráhy.
i)	Projekt musí obsahovat: situaci v měřítku 1:1000 nebo 1:500 s výrazným zakreslením projednávané stavby, se zakreslením osy krajní koleje ČD, s vyznačením směru a kilometráže trati a s udáním polohy stavby vůči trati; příčný řez vedený kolmo na kolej ČD v místě největšího přiblížení stavby ke koleji v měř. 1:100 (1:200 ), s uvedením vzdálenosti stavby od osy koleje; technickou zprávu, ve které bude uvedeno, jak byly jednotlivé připomínky souhrnného stanoviska zapracovány nebo jinak respektovány; situaci v místě křížení s železniční kolejí v měř. 1:100 (1:200 ); řezy v místě křížení a to v ose protlaku a v ose koleje v měř. 1:100 (1:200 ); územní rozhodnutí; parcelní čísla pozemků dotčených stavbou v ochranném pásmu dráhy a v obvodu dráhy a výpis z katastru nemovitostí pro tyto pozemky.
j)	Projekt je nutno předem projednat s územně příslušnými složkami dráhy, to je se Správou dopravní cesty, Hasičskou záchrannou službou ČD a jejich vyjádření bude ČD předloženo spolu s projektem stavby.

- doplňuje podmínku č. 30 na straně 5 a 6 rozhodnutí za větou třetí takto:
Požádá-li navrhovatel o změnu nebo prodloužení územního rozhodnutí, bude předloženo stavebnímu úřadu nové Vyjádření o existenci vedení telekomunikačních sítí ve správě ČESKÉHO TELECOMU, a.s. K žádosti o stavební povolení budou předložena platná vyjádření Divizí sítí Litoměřice a Teplice.

Čtvrtou větu původní podmínky č. 30 vypouští.

- původní text podmínky č. 32 na straně 6 rozhodnutí nahrazuje novým textem takto:
K žádosti o stavební povolení bude předložena pravomocná výjimka MŽP ČR ze zákazů uvedených v ust. § 49 odst. 1 a § 50 odst. 2 , podle ust. § 56 zákona č. 114/1992 Sb., o ochraně přírody a krajiny, v platném znění.

- doplňuje podmínky na straně 7 rozhodnutí o další podmínky č.:
43. V DSP bude zpracována dopravní prognóza silniční dopravy se zřetelem na rok zprovoznění úseku 0805 a dynamiku dokončování jednotlivých úseků dálnice D8. Na základě těchto údajů bude dopracována hluková a rozptylová studie a tím bude upřesněn definitivní návrh opatření.
44. V DSP bude zpracován režim používání jednotlivých strojů a zařízení v průběhu výstavby a plán havarijních opatření pro případ úniku závadných látek při výstavbě komunikace.
45. V DSP bude zpracován program monitoringu v souladu s návrhem a s umístěním dle Posudku E.I.A. Měřící místa budou eventuálně doplněna po konzultaci s příslušnými odbory životního prostředí ve smyslu zákonem stanovených kompetencí.
46. DSP bude odsouhlasena příslušným orgánem ochrany přírody. 

V ostatních částech, tedy ve výroku, v odůvodnění a poučení o odvolání zůstává napadené rozhodnutí v platnosti beze změn.

O d ů v o d n ě n í
Ad a )

Odvolací orgán, KÚ ÚK UPS, nejprve zkoumal, zda odvolání je odvoláním řádným, tj. podaným v zákonné lhůtě a oprávněnou osobou. Pro podání odvolání je podle ust. § 54 odst. 2 správního řádu stanovena 15 denní lhůta, počítaná ode dne oznámení rozhodnutí. Právo podat odvolání je podle ust. § 53 správního řádu přiznáno pouze účastníkovi řízení.

Územní rozhodnutí bylo oznámeno podle ust. § 42 odst.2 stavebního zákona veřejnou vyhláškou. Formálním požadavkem na účinky doručení je patnáctidenní lhůta, po kterou musí být písemnost vyvěšena na úřední desce, poslední den této lhůty je dnem doručení. Den vyvěšení a sejmutí je uveden na stejnopisu písemnosti, založeném ve spisu jako doklad. Poslední den lhůty byl den 17. 4. 2002 . Patnáctidenní lhůta, stanovená pro podání odvolání, začíná běžet dnem, který následuje po dni oznámení rozhodnutí, tj. dnem 18. 4. 2002. Posledním dnem odvolací lhůty byl den 2. 5. 2002.

Lhůta pro podání odvolání je lhůtou zákonnou. Pro zachování lhůty postačí, bylo – li odvolání odevzdáno alespoň poslední den odvolací lhůty k poštovní přepravě za předpokladu, že bylo adresováno správnímu orgánu, který napadené rozhodnutí vydal. Občanské sdružení k.ú. Boreč odevzdalo odvolání k poštovní přepravě dne 3. 5. 2002, tj. po uplynutí odvolací lhůty. 

Odvolací lhůtu proto nelze považovat za zachovanou, ač podání splňuje podmínky přípustnosti, jedná se o opožděné odvolání, a proto je odvolací orgán zamítl.

Odvolací orgán shledal, že Občanské sdružení k.ú. Boreč ve svém odvolání uvádí, že plně podporuje obsah odvolání občanského sdružení Děti Země, Klub za udržitelnou dopravu, ze dne 2. 5. 2002 proti výše uvedenému územnímu rozhodnutí, které je přílohou jeho odvolání. Věcná stránka odvolání je řešena v druhé části rozhodnutí o odvolání.

Ad b)

Městský úřad Lovosice, stavební úřad, jako stavební úřad příslušný podle ust. § 119 stavebního zákona, vydal dne 26. 3. 2002, k návrhu Ředitelství silnic a dálnic ČR, Na Pankráci 56, Praha 4, ze dne 18. 12. 1997, územní rozhodnutí o umístění stavby Dálnice D8, stavby 0805 Lovosice – Řehlovice pod Č.j.výst. 3231-1157/97/2001. Řízení bylo vedeno ediktálně (veřejnou vyhláškou ).

Proti tomuto rozhodnutí podala v zákonné lhůtě odvolání paní Iva Macháčková, bytem Stadice 15, Společnost přátel města Duchcova, Masarykova 7, Duchcov, Společnost ochránců životního prostředí Litoměřice, Nerudova 34, Litoměřice, dále Děti Země, Klub za udržitelnou dopravu, Cejl 48/50, Brno a Sdružení pro přírodu, Stříbrnické nivy 2, Ústí nad Labem , s tím, že tito odvolatelé se shodují v základním obsahu odvolání na požadavku zrušení rozhodnutí a vrácení věci k novému projednání a rozhodnutí.

Stavební úřad MěÚ Lovosice provedl procesní úkony podle ust § 56 správního řádu, nevyhověl však odvolání sám, podle ust. § 57 odst. 1 správního řádu a proto je v souladu s ust. § 57 odst.2 správního řádu postoupil Okresnímu úřadu Litoměřice, referátu regionálního rozvoje (dále OkÚ Litoměřice RRR), jako orgánu nejblíže vyššího stupně , podle ust. § 58 odst. 1 správního řádu.

Dnem 26. 6. 2002 bylo zahájeno odvolací řízení. Odvolací orgán, tehdy Okresní úřad Litoměřice, referát regionálního rozvoje, přezkoumal napadené rozhodnutí v celém rozsahu podle ust. § 59 odst. 1 správního řádu a zjistil, že je nutné dosavadní řízení doplnit. Rozhodnutím ze dne 5. 8. 2002 odvolací řízení přerušil do doby doplnění dokladů a vyzval investora (navrhovatele), aby do 15. 11. 2002 podklady řízení doplnil o pravomocné rozhodnutí OkÚ Litoměřice, referátu životního prostředí, k zásahu do významného krajinného prvku (dále VKP) dle ust. § 4 zákona č. 114/1992 Sb., v platném znění, pro stavební objekt 312.

Vzhledem k tomu, že požadované rozhodnutí bylo napadeno odvoláním, požádal investor OkÚ Litoměřice RRR o prodloužení lhůty stanovené k doplnění dokladů. Odvolací orgán, opatřením ze dne 5. 11. 2002, žádosti investora vyhověl a prodloužil lhůtu do 15 dnů od nabytí právní moci požadovaného rozhodnutí.

V rámci přechodu kompetencí podle zákona č. 320/2002 Sb., o změně a zrušení některých zákonů v souvislosti s ukončením činnosti okresních úřadů, bylo odvolání včetně spisu, jako pravomocně neukončené správní řízení, předáno Okresním úřadem Litoměřice Krajskému úřadu Ústeckého kraje, předávacím protokolem.

Odvolací spis byl o požadované pravomocné rozhodnutí podle § 4 zákona o ochraně přírody a krajiny doplněn dne 26. 3. 2002.

Odvolací orgán, KÚ ÚK UPS, při posuzování postoupeného odvolání přezkoumal napadené rozhodnutí, v souladu s ust. § 59 odst. 1 správního řádu, v celém rozsahu.

Dospěl k závěru, že zjištěné vady správního řízení prvého stupně je možné, při respektování zásady hospodárnosti řízení, odstranit v rámci odvolacího řízení. Rozhodnutím ze dne 27. 3. 2003 odvolací řízení přerušil a vyzval investora k doplnění podkladů, následně pokračoval v odvolacím řízení. 

V průběhu odvolacího řízení byly v souladu s ust. § 32 a 34 správního řádu doplněny tyto doklady: vyjádření Obce Řehlovice z hlediska ochrany ovzduší ze dne 27. 5. 2002, vyjádření Obce Prackovice z hlediska ochrany ovzduší ze dne 6. 6. 2002, vyjádření Obce Žim z hlediska ochrany ovzduší ze dne 23.6. 1999, pravomocné rozhodnutí OBÚ Most zn: 723/02 o zrušení dobývacího prostoru Prackovice, pravomocné rozhodnutí MŽP ČR zn:530/647/02-Ra-Ul o zrušení chráněného ložiskového území Prackovice, pravomocné rozhodnutí KÚ ÚK OŽP zn: 102355/ZPZ 02/246/ODP-010 ve věci zásahu do významného krajinného prvku (VKP) Vchynický potok, vyjádření Městského úřadu Lovosice č.j: 953-7202/03/ŽP ve smyslu zákona o vodách, zákona o odpadech a zákona o ochraně ovzduší, vyjádření Magistrátu města Ústí nad Labem č.j: OŽP 1820/231/V-7281/03/Ši ve smyslu zákona o vodách, zákona o odpadech a zákona o ochraně přírody a krajiny, aktualizované vyjádření o existenci vedení telekomunikačních sítí ve správě a.s. ČESKÝ TELECOM , Divize sítí Teplice s platností do 30.9. 2003 a Divize sítí Litoměřice s platností do 11.10.2003.

Stanoviska dotčených orgánů státní správy byla kladná a jejich požadavkům bylo v podmínkách rozhodnutí vyhověno. Před vydáním rozhodnutí umožnil odvolací orgán účastníkům řízení, v souladu s ust. § 33 odst.2 správního řádu, aby se seznámili s jeho podklady.

Jako důvody pro podání odvolání odvolatelé uvádějí :

Paní Iva Macháčková, Stadice 15, požaduje po uvedení stavby do provozu přeměření škodlivin a v případě naměření vyšších hodnot provedení nutných opatření.

Tomuto požadavku je vyhověno v podmínce č. 27 napadeného rozhodnutí. Vznikne-li potřeba na další protihlukové opatření budou tato realizována – podmínka č. 26 napadeného rozhodnutí .

Společnost přátel města Duchcova, Masarykova 7, Duchcov, uvádí, že nepovažuje stavbu Dálnice D8, stavbu 0805, tak jak je navržena, za veřejně prospěšnou stavbu, ale za politické řešení. Variantní řešení existuje, ale nebylo akceptováno. Namítá, že se s jejími námitkami prvoinstanční orgán nedostatečně vypořádal.

K otázce veřejného zájmu, ve vztahu k realizaci předmětné stavby, odvolací orgán uvádí, že stavba je navržena v souladu se závaznými částmi územně plánovacích dokumentací měst a obcí a nadřazenými ÚPD, které předpokládají její realizaci coby veřejně prospěšné stavby. Předmětná dokumentace je obecně závazným předpisem. Pro zvolené variantní řešení bylo vydáno souhlasné stanovisko Ministerstva životního prostředí ČR (dále MŽP ČR) při hodnocení jeho vlivu na životní prostředí. Příprava stavby za účasti MŽP ČR, Správy CHKO České středohoří a ČIŽP probíhá od roku 1994. Bylo provedeno krajinářské vyhodnocení, hodnocení vlivů na životní prostředí – E.I.A., zpracované příslušným orgánem a veřejně projednané, MŽP ČR rozhodlo o výjimce z ochranných podmínek CHKO, potvrzené rozhodnutím ministra ŽP. Nařízením vlády č. 64/1996 byla vyhlášena závazná část ÚP velkého územního celku okresu Litoměřice, vládou ČR byla schválena dohoda o propojení Dálnice D8 a A17. 

Veřejný zájem je vyjádřen nejen skutečností, že rozhodnutím vrcholných státních orgánů byla příprava stavby financována s vynaložením nemalých nákladů z veřejných zdrojů , ale i tím, že stavba byla zahrnuta do závazných částí územních plánů měst a obcí i velkých územních celků. Veřejný zájem je i v nepopiratelném hospodářském přínosu stavby i v eliminaci dopravních rizik, spojených s provozem na stávajících komunikacích. Vzhledem k tomu,že negativní dopad na krajinný ráz se podařilo v průběhu přípravy stavby úpravami projektu minimalizovat a dále je kompenzován opatřeními z výroku tohoto rozhodnutí, považuje odvolací orgán převahu veřejného zájmu na umístění stavby Dálnice D8, 0805, která se buduje jako technické vybavení území a je součástí evropského tahu E55, nad zájmy ochrany přírody a krajiny, za prokázanou. Získání podkladů pro rozhodnutí v tomto směru věnoval správní orgán patřičnou pozornost.

Správní orgán v řízení o umístění stavby posuzuje konkrétní návrh investora. Schválená varianta byla navržena v ÚPN VÚC okresu Litoměřice. Rozhodnutí o umístění stavby totiž musí vždy z územně plánovací dokumentace vycházet a musí s ní být tedy v souladu. Přestože správní řízení bylo vedeno ve vztahu k předmětné variantě, od počátku byla tato varianta posuzována též z pohledu jiných možností vedení trasy, které však byly z hlediska ochrany přírody a krajiny vyhodnoceny jako méně vhodné. To je mimo jiné doloženo zjednodušenou Srovnávací studií D8 CHKO České středohoří a Srovnávací studií variant dálnice D8 - průchod CHKO České středohoří - orientační geologické posouzení. Alternativní trasa dálnice nebyla předmětem územního řízení, správní orgán je vázán návrhem navrhovatele, nemůže v tomto případě posuzovat návrhy jiných účastníků. V rámci odvolacího řízení nemůže odvolací orgán rozhodovat o nové věci , která nebyla předmětem rozhodování správního orgánu prvního stupně a nemůže ani vstupovat do procesu pořízení územně plánovací dokumentace a jeho výsledného produktu, což je schválená územně plánovací dokumentace s obecně závaznou vyhláškou (OZV) o jejím schválení s kategorizací veřejně prospěšných staveb, neboť tento proces pořízení územně plánovací dokumentace se neřídí pravidly správního řízení.

Společnost ochránců životního prostředí Litoměřice, Nerudova 34, Litoměřice, namítá porušení zákona č. 114/1992 Sb., v platném znění, §§ 1, 26 a 43, protože MŽP ČR nepostupovalo striktně v souladu s dikcí a intencí tohoto zákona.

Ministerstvo životního prostředí rozhodlo o udělení výjimky pro průchod dálnice D8 CHKO v úseku Lovosice – Řehlovice. Rozhodnutí bylo výsledkem podrobného rozboru, který vycházel z řady zpracovaných podkladů, které byly projednány v rámci vedeného správního řízení na společných poradách za účasti všech účastníků řízení, dotčených orgánů státní správy a dalších odborníků. MŽP ČR došlo k závěru, že průchod dálnice D8 územím CHKO v úseku Lovosice – Řehlovice splňuje zákonné požadavky pro udělení výjimky ve smyslu ust.§ 43 ze zákazu podle ust. § 26 odst. 1 písm.f) zákona č. 114/1992 Sb., v platném znění. Rozhodnutí MŽP ČR ze dne 13. 7. 2000, o povolení výjimky pro stavbu dálnice na území CHKO České středohoří, bylo potvrzeno rozhodnutím ministra ze dne 14. 2. 2001 a nabylo právní moci dne 28. 2.2001. 

Předmětná výjimka byla povolena formou samostatného správního rozhodnutí a potvrzena rozhodnutím o rozkladu. Z toho vyplývá, že k porušení zákona č. 114/1992Sb., o ochraně přírody a krajiny, v platném znění, nedošlo. Věcně a místně příslušný orgán ochrany přírody a krajiny vydal souhlas s umístěním předmětné stavby s tím, že ji považuje za zásah přijatelný. Předmětné rozhodnutí je pro stavební úřad i odvolací orgán závazné.

Je nepochybné, že nepovolení výjimky by se v důsledku celkového nárůstu dopravy promítlo v prohloubení negativních vlivů stávajících a nevyhovujících dopravních spojení přes CHKO, představovaných zejména silnicemi 1/8 a 1/30.

Odvolatelem navrhovanou alternativu tunelové trasy nemůže odvolací orgán posuzovat, nebyla předmětem rozhodování správního orgánu prvého stupně. Nejedná se o připomínku k věci, o které je vedeno řízení. Stavební úřad v územním řízení posuzuje, zda lze vydat územní rozhodnutí podle předloženého konkrétního, invariantního návrhu stavebníka. Územní řízení je řízení návrhové, ve kterém je posuzováno a rozhodováno pouze o jediném a zcela konkrétním umístění stavby a nemůže být posuzováno variantní řešení, což přísluší do oblasti konceptu územně plánovací dokumentace. Uvedená zásada platí i v odvolacím řízení, přičemž účelem odvolacího řízení je vždy pouze přezkoumání rozhodnutí správního orgánu prvního stupně.

Sdružení pro přírodu , Stříbrnické nivy 2, Ústí nad Labem, poukazuje na to, že územní rozhodnutí bylo doručeno jen některým účastníkům řízení, tím došlo k znevýhodnění ostatních a k porušení rovného práva všech účastníků řízení. Požaduje odůvodnění postupu, podle jakých kritérií stavební úřad rozhodoval, komu územní rozhodnutí bude doručeno a komu nikoliv.

Veřejnou vyhláškou se oznámí rozhodnutí o umístění liniové stavby, a v odůvodněných případech též o umístění stavby zvlášť rozsáhlé, s velkým počtem účastníků řízení (§ 42 odst. 2 stavebního zákona). Doručení se provede vyvěšením územního rozhodnutí po dobu 15 dnů způsobem v místě obvyklým. Poslední den této lhůty je dnem doručení. Právní účinky doručování veřejnou vyhláškou jsou však totožné jako při doručování do vlastních rukou. Jestliže stavební úřad doručuje rozhodnutí veřejnou vyhláškou, je vyloučeno, aby některým účastníkům řízení bylo rozhodnutí doručováno do vlastních rukou podle ust. § 24 správního řádu. Postavení všech účastníků řízení musí být stejné a správní orgán nemůže zvýhodňovat některého účastníka tím, že mu doručí rozhodnutí přímo a ostatním účastníkům veřejnou vyhláškou. Takový postup by byl porušením zásady rovnosti účastníků řízení a vznikaly by vážné pochybnosti o dni nabytí právní moci rozhodnutí, respektive dodržení lhůty pro podání odvolání. Stavební úřad při oznámení rozhodnutí postupoval v souladu s ust. § 42 odst. 2 stavebního zákona v návaznosti na ust. § 36 odst. 4 téhož zákona a ust. § 48 vyhlášky č. 132/1998 Sb., kterou se provádějí některá ustanovení stavebního zákona , v platném znění.

Dále ve svém odvolání upozorňuje na chybné procesy, které předcházely územnímu řízení a které vyžadují nápravu a kterými se podle jejich názoru stavební úřad příliš nezabýval. Jedná se o :
-	postup odboru územních vazeb MŽP ČR při výběru trasy dálnice
-	Územního plánu VÚC okresu Litoměřice
-	ze zákona č. 114/1992 Sb., pro stavbu dálnice D8 v CHKO České středohoří
-	dokumentace E.I.A.

K námitce zpochybnění shora uvedených procesů odvolací orgán uvádí, že věc byla posouzena příslušnými správními orgány v souladu se zvláštními předpisy a stavebnímu úřadu ani odvolacímu orgánu nepřísluší zpochybňovat stanoviska jiných správních orgánů, která jsou nezbytným podkladem pro rozhodnutí ve věci a jimiž je vázán. Připomínky v tomto směru bylo nutno uplatnit prostřednictvím opravných prostředků u příslušných orgánů. Odvolací orgán tyto posudky a rozhodnutí orgánů státní správy považuje za dostatečné doklady, kterými stavební úřad prokázal splnění požadavků § 126 stavebního zákona.

Dále namítá, že nebylo provedeno hodnocení vlivů trasy dálnice D8 na krajinný ráz. 

Rozhodnutím Správy CHKO České středohoří byl dne 21. 5. 2001 vydán souhlas s umístěním stavby dálnice D8 na území CHKO podle ust. § 12 a § 44 zákona č. 114/1992 Sb., v platném znění. Toto rozhodnutí bylo potvrzeno odvolacím orgánem MŽP ČR dne 19. 9. 2001 a dne 2. 10. 2001 nabylo právní moci. Přezkoumáním tohoto rozhodnutí mimo odvolací řízení (MŽP ČR ze dne 10. 6. 2002) nebyla shledána nezákonnost, podmínkami rozhodnutí je přiměřeně a na dostatečné rozlišovací úrovni ošetřen vliv jednotlivých rozhodujících objektů stavby na životní prostředí vůbec a krajinný ráz zvláště.

Část stavby umístěná mimo území CHKO byla posouzena příslušnými orgány ochrany přírody a krajiny v celé šíři zákona o ochraně přírody a krajiny. Na základě zvážení a zohlednění všech možných aspektů dospěly tyto orgány k závěru, že negativní dopad dálnice na okolní krajinu z hlediska zájmů chráněných § 12 zákona o ochraně přírody a krajiny bude minimální, a proto krajinný ráz nebude v dané lokalitě narušen a zájmy ochrany přírody nebudou stavbou dotčeny.

Jde o stanovisko, které sloužilo jako jeden z podkladů v územním řízení a které bylo nezbytnou podmínkou pro vydání konečného rozhodnutí. Odvolací orgán k námitce odvolatele v jeho odvolání tuto otázku opakovaně prověřoval a vyžádal si stanoviska současně příslušných orgánů ochrany přírody, které dospěly k závěru, že uvedenou částí stavby nejsou dotčeny zájmy ochrany přírody a krajiny a vydání samostatného souhlasu o vlivu na krajinný ráz této části stavby považují za bezpředmětné.

Jestliže příslušné orgány ochrany přírody jednoznačně dospěly k závěru, že předmětná stavba nemůže snížit nebo změnit krajinný ráz, souhlas podle ust. § 12 odst. 2 citovaného zákona se nevydává a řízení se nezahajuje. K tomu vede i stanovisko ministerstva životního prostředí (Věstník ministerstva životního prostředí, ročník 2001 částka 7), podle kterého jen v případě zásahu do krajinného rázu je vydáváno správní rozhodnutí. Výklad vlastního zásahu do krajinného rázu, ale i samotné pojetí krajinného rázu zákon o ochraně přírody a krajiny neobsahuje.

Odvolací orgán je toho názoru, že vyjádřený souhlas dotčeného orgánu státní správy tak, jak je založen ve spise je adekvátní zákonný podklad pro vydání územního rozhodnut.

Pokud má odvolatel za to, že uvedené dotčené orgány státní správy měly vydat rozhodnutí ve správním řízení, nebyla tato námitka shledána důvodnou. Dospěl–li dotčený orgán státní správy k závěru, že není důvod pro vydání rozhodnutí a pouze podal vyjádření, nelze v postupu prvoinstančního orgánu spatřovat pochybení, které by mělo mít za následek zrušení napadeného rozhodnutí.

Námitka, kterou poukazuje odvolatel na reálnost jiných technických řešení – variant tras dálnic je řešena na straně 7 tohoto rozhodnutí. Územní rozhodnutí nemůže měnit rozhodnutí jiných orgánů státní správy, která byla v minulosti vydána v samostatných, mnohdy na sobě nezávislých řízeních.

Děti Země, Klub za udržitelnou dopravu, Cejl 48/50, Brno, (dále OS DZ) ve svém odvolání namítají: Podkladem napadeného rozhodnutí nebylo podkladové rozhodnutí o souhlasu k zásahu do krajinného rázu podle ust. § 12 odst .2 zákona o ochraně přírody a krajiny ve znění pozdějších předpisů. 

K tomu je nutno uvést, že stavební úřad v prvoinstančním rozhodnutí vycházel ze stanovisek příslušných orgánů ochrany přírody, ve kterých je konstatováno, že v daném případě nedojde k takovému zásahu do krajinného rázu, který by si samostatné rozhodnutí podle citovaného ustanovení zákona o ochraně přírody a krajiny vyžadoval. Odvolací orgán toto prověřil a konstatuje, že vydání samostatného rozhodnutí by bylo nad rámec zákonných požadavků. Tento postup plně koresponduje se stanoviskem MŽP ČR, územního odboru Chomutov, ze dne 2. 5. 2000 a stanoviskem výkladové komise MŽP ČR Praha k aplikaci § 12 citovaného zákona, podle které je na zvážení příslušného orgánu ochrany přírody, zda v daném konkrétním případě řízení dle § 12 povede. Jestliže příslušný orgán ochrany přírody jednoznačně dospěl k závěru, že předmětná stavba nemůže snížit nebo změnit krajinný ráz, souhlas podle ust. § 12 odst. 2 citovaného zákona nevydal a řízení nezahájil (Věstník MŽP, ročník 2001, částka 7).

Věcně a místně příslušné orgány ochrany přírody a krajiny vydaly souhlas s realizací předmětné stavby s tím, že ji považují za zásah přijatelný z hlediska ochrany krajinného rázu, jak je definováno v § 12 zákona č. 114/1992 Sb., v platném znění. Bylo vydáno rozhodnutí Správy CHKO - souhlas podle ust. § 12 a § 44 odst.1 zákona č. 114/1992 Sb., v platném znění, Č.j.: 2103/XII-8/01- Ký ze dne 21. 5. 2001, vyjádření RŽP OkÚ Litoměřice ze dne 27. 3. 1997 s prodloužením platnosti, souhlas RŽP OkÚ Litoměřice ze dne 23. 8 2001 a 1. 8. 2002, stanovisko RŽP OkÚ Ústí nad Labem ze dne 2. 8. 2001 a sdělení k tomuto stanovisku ze dne 25. 7. 2002 a vyjádření odboru ŽP MM Ústí nad Labem ze dne 24. 4. 2003. 

Vyjádřené souhlasy tak, jak jsou založeny ve spise, jsou odpovídajícím zákonným podkladem pro vydání územního rozhodnutí, neboť požadavek ust. § 126 stavebního zákona ve spojení s ust. § 65 zákona o ochraně přírody a krajiny byl naplněn. Podmínky z těchto závazných stanovisek byly zapracovány do dokumentace předložené investorem k územnímu řízení a do výrokové části územního rozhodnutí.

Na území okresu Ústí nad Labem se mimo CHKO nacházejí části MÚK Řehlovice sjezdy z dálnice a nájezdy na dálnici v pásmu Národní kulturní památky Královské pole. Ochrana památek je rozdělena mezi orgán památkové péče a orgán ochrany přírody. Mezi podklady rozhodnutí musí být všechna rozhodnutí stanovená zvláštními předpisy. 

Příslušný orgán státní památkové péče RRR OkÚ Ústí nad Labem vydal dne 29. 5. 2001 pod Zn: K 228/01 Rozhodnutí č. 37/01 – závazné stanovisko pro umístění stavby v blízkosti NKP Královské pole .

Tato část stavby byla orgánem ochrany přírody RŽP OkÚ Ústí nad Labem i odborem ŽP Mm Ústí nad Labem posouzena v celé šíři zákona č. 114/1992 Sb., v platném znění. Ve svém stanovisku Zn: RŽP 3008/01- Nep/ne, RŽP 2944/02-Pu a OŽP 1820/231/V-7281/03/Ši uvádí: Vzhledem ke skutečnosti, že se jedná o rozšíření stávající komunikace v délce 300m a vybudování sjezdů, nebylo nutno posuzovat vliv části této stavby na krajinný ráz a vydávat rozhodnutí podle ust. § 12 odst. 2 citovaného zákona. Vydání samostatného souhlasu o vlivu na krajinný ráz této části stavby považuje dotčený orgán státní správy v ochraně přírody, na základě vlastní znalosti daného území, za bezpředmětné. Správní orgán přihlédl při vydávání stanoviska k závěrům dokumentace E.I.A. Podle stanoviska MŽP ČR ke zprávě o hodnocení vlivů na životní prostředí ze dne 15. 11. 1996 měl být rozsah MÚK Řehlovice zejména na blízkou zástavbu a konfiguraci terénu minimalizován. Tento požadavek byl v DÚR splněn. Dle závěrů dokumentace E.I.A. se celý úsek D8- 0805 zhruba od Radejčína po Řehlovice vyznačuje minimem střetů se zájmy ochrany přírody a krajiny.

Správní orgán měl z hlediska ochrany přírody a krajiny podklady pro své rozhodnutí a postupoval v souladu s ust. § 126 stavebního zákona. Získání podkladů pro rozhodnutí věnoval v tomto směru správní orgán patřičnou pozornost. 

Mezi podklady pro územní rozhodnutí chybí závazné stanovisko orgánu ochrany přírody k zásahu do významných krajinných prvků (dále VKP), vydané podle § 4 odst.2 zákona o ochraně přírody a krajiny. Vodní toky na území CHKO sice nejsou podle písm. b) § 3 citovaného zákona VKP, ale jsou jimi nepochybně ty části vodních toků , které se nacházejí mimo CHKO.

Ve smyslu ust. § 4 odst. 2 zákona o ochraně přírody a krajiny jsou významné krajinné prvky chráněny před poškozením a ničením. Využívají se pouze tak, aby nebyla narušena jejich obnova a nedošlo k ohrožení nebo oslabení jejich stabilizační funkce. K zásahům, které by mohly vést k poškození nebo zničení VKP nebo ohrožení či oslabení jeho ekologicko- stabilizační funkce, si musí ten, kdo takové zásahy zamýšlí, opatřit závazné stanovisko orgánu ochrany přírody.

Podkladem napadeného rozhodnutí bylo stanovisko OkÚ Ústí nad Labem, RŽP a doplněné stanovisko Mm Ústí nad Labem, OŽP, dle kterého se v území , kde je tato část stavby umístěna, nenachází žádný registrovaný VKP podle § 6. V blízkosti stavby se pouze nachází vodní tok Bílina, který je podle § 3 citovaného zákona je chráněn před poškozením a zničením. Tento vodní tok však nebude uvedenou stavbou přímo ovlivněn nebo zasažen, a proto není nutno vydávat závazné stanovisko orgánu ochrany přírody podle ust. § 4 odst. 2 zákona. Ani v případě Radejčínského potoka se nejedná o takový zásah, který by vyžadoval vydání závazného stanoviska. Z důvodů oprávněnosti shora uvedené námitky odvolací orgán vyzval navrhovatele, aby v rámci odvolacího řízení doplnil podklady řízení o chybějící stanovisko k zásahu do VKP , které bylo doplněno dne 26.2.2003.

OkÚ Litoměřice, RŽP, vydal dne 16. 10. 2002 pod č.j. 5431/2002/ŽP rozhodnutí – souhlas se zásahem do VKP – toku Vchynického potoka v k.ú. Sulejovice v rámci stavby dálnice D 8- 0805, SO 321. Toto rozhodnutí bylo rozhodnutím odvolacího orgánu KÚ ÚK, OŽPZ, ze dne 4. 2. 2003 zn: 102355/ZPZO2/246/ODP-010 změněno a nabylo dne 10. 2. 2003 právní moci. Posouzení toku Modly považuje příslušný orgán ochrany přírody za bezpředmětné. Na stavbu dálnice D8 – úsek 0805 Lovosice – Řehlovice byla zpracována dokumentace E.I.A., o hodnocení vlivů na životní prostředí dle zákona č. 244/1992 Sb. Součástí dokumentace bylo i biologické hodnocení vlivu zimní údržby dálnice.

Zajištění látek nebezpečných vodám jako jsou ropné látky, oleje apod. v případě havárie je řešeno retenčními a sedimentačními nádržemi, kde je stálé nadržení dešťových vod z dálnice. Stanovení obsahu solí v dešťových vodách bude podléhat vodoprávnímu řízení speciálního stavebního úřadu v rámci vydání stavebního povolení na odvodnění dálnice- sedimentační a retenční nádrže. 

Doplněním chybějícího podkladu byly nedostatky prvoinstančního řízení v odvolacím řízení druhoinstančním správním orgánem odstraněny. 

OS DZ upozorňuje na to, že mezi podklady pro rozhodnutí o umístění stavby chybí rozhodnutí – souhlas se zřízením stavby dálnice v CHLÚ, vydaný ve správním řízení dle §19 zákona č. 44/1998 Sb., o ochraně a využití nerostného bohatství. Vydaný souhlas musí být vydán formou rozhodnutí. 

Prvoinstanční orgán vycházel ze souhlasů MŽP a KÚ ÚK vydaných na základě metodického pokynu legislativního odboru MŽP ve formě sdělení. V průběhu odvolacího řízení bylo navrhovatelem předloženo pravomocné rozhodnutí Obvodního báňského úřadu v Mostě Zn: 723/02 ze den 6. 3. 2002 o zrušení dobývacího prostoru Prackovice a pravomocné rozhodnutí Ministerstva životního prostředí Praha Zn: 530/647/02-Ra-Ul ze dne 10. 10. 2002 o zrušení chráněného ložiskového území Prackovice.

Mezi podklady k územnímu rozhodnutí chybí výjimka vydaná orgánem ochrany přírody podle ust. § 56 odst. 1 ZOPK pro zásah do biotopu zvláště chráněné rostliny - jeřábu českého (Sorbus bohemica).

Podle ust. § 56 odst. 1 zákona č. 114/1992 Sb., v platném znění může výjimky ze zákazů u památných stromů a zvláště chráněných druhů rostlin, živočichů a nerostů podle ust. § 46 odst. 2, § 49, 50 a § 51 odst.2 v případech, kdy veřejný zájem výrazně přesahuje nad zájmem ochrany přírody, povolit orgán ochrany přírody.

Zákon o ochraně přírody a krajiny nestanoví, v jaké fázi řízení vedeného podle stavebního zákona má být výjimka udělena, a proto její absence nemůže mít vliv na zákonnost rozhodnutí. Ochrana předmětného zájmu je ošetřena ve změněné podmínce č. 32.

OS DZ upozorňuje, že podle ustanovení písmene h) odst. 1 § 26 ZOPK je na celém území CHKO zakázáno provádět chemický posyp cest. Přitom pro provoz (jakékoliv) dálnice je chemický posyp v zimě nezbytný. Z tohoto zákazu nebyla dosud povolena výjimka. 

Námitka , týkající se chemického posypu, je podmínkou pro provoz, užívání stavby. Netýká se rozhodnutí o umístění stavby, lze ji řešit v rozhodnutí o povolení stavby respektive pro užívání stavby. 

Mezi podklady pro vydání územního rozhodnutí chybí souhlasy orgánů ochrany ovzduší - obcí Řehlovice, Lovosice, Žim a Prackovice – došlo k porušení odst.1 § 126 stavebního zákona.

Tato námitka byla v průběhu odvolacího řízení zcela odstraněna, předmětné souhlasy orgánů ochrany ovzduší byly doplněny. Tím bylo pochybení stavebního úřadu napraveno.

Mezi podklady pro rozhodnutí o umístění stavby schází rozhodnutí o odnětí pozemků určených k plnění funkcí lesa vydané podle § 15 lesního zákona. 

K územnímu řízení byly jako podklad doloženy souhlasy podle ust. § 14 odst. 2 lesního zákona : pravomocné rozhodnutí Ministerstva zemědělství, územního odboru Louny, Zn: 25/98 ze dne 13. 1. 1998 a pravomocné rozhodnutí Ministerstva zemědělství, územního odboru Ústí nad Labem Č. j. Les-34/18/98-02 ze dne 26. 1. 1998, řešící i další postup vynětí pozemků ze ZPF.

Ustanovení § 14 odst. 2 zákona č. 289/1995 S., o lesích, v platném znění, ukládá stavebnímu úřadu povinnost rozhodnout v řízení, které se dotýká zájmů chráněných zákonem o lesích, ale je vedeno podle zvláštních předpisů (stavební zákon ), pouze za předpokladu souhlasu příslušného orgánu státní správy lesů. Řízení o umístění stavby fakticky řeší pouze v budoucnu stavbou dotčené pozemky a stanovuje podmínky k ochraně veřejných zájmů. Přesné umístění stavby bude zřejmé až z vlastního projektu dálnice, zpracovaného pro účely stavebního povolení. 

K následnému stavebnímu řízení , kdy jsou známy detailní požadavky stavby na zábor pozemků, je teprve přikládáno rozhodnutí o odnětí pozemků určených k plnění funkcí lesa (§ 16 a §17 zákona o lesích). Výše uvedené lze dovodit i z ustanovení § 1 vyhlášky MZe ČR č. 77/1996 Sb. o náležitostech žádosti o odnětí nebo omezení a podrobnostech o ochraně pozemků určených k plnění funkce lesa, kdy jednou z požadovaných příloh je platné územní rozhodnutí. 

Smyslem takovéhoto režimu povolení je dát investorovi stavby garanci, že stavbu bude možno v budoucnu umístit na územně projednané pozemky, ale současně tyto nezbavovat legitimní ochrany podle zákona až do doby, kdy bude stavba skutečně realizována. V opačném případě by mohlo dojít k situaci, kdy dojde v rámci územního řízení „k vynětí“ lesního pozemku pro budoucí stavbu, která se však z jakéhokoliv důvodu neuskuteční. Pozemky již budou ostatní plochou a bude velmi obtížné zabránit likvidaci stávajícího lesního porostu. 

S ohledem na shora uvedené nebylo shledáno na postupu stavebního úřadu v rozhodování o umístění stavby žádné pochybení. 

OS DZ dále namítá, že stavební úřad Lovosice nepřevzal podmínky stanoviska E.I.A. do svého rozhodnutí, ani nijak neodůvodnil proč je nepřevzal. Dopustil se tím porušení zákona o E.I.A. 

Odvolací orgán se s touto námitkou vypořádal tak, že napadené rozhodnutí změnil a doplněním podmínek č. 43-46, zajistil soulad se zákonem č. 244/1992 Sb. , platným v době zahájení územního řízení. Podmínky stanoviska E.I.A. týkající se umístění stavby byly splněny zapracováním do dokumentace k územní řízení.

OS DZ namítá porušení ust. § 47 odst. 3 správního řádu – zcela nedostatečné zdůvodnění zamítnutí některých námitek účastníků řízení.

Napadené rozhodnutí se ve svém odůvodnění postupně zabývá všemi námitkami, tyto námitky hodnotí a dostatečně vypovídajícím způsobem zdůvodňuje jak s nimi naložil, nelze je proto považovat za nedostatečně odůvodněné.

Odvolatelé namítají porušení ust. § 47 odst. 2 správního řádu, tím, že podle ust. § 38 odst. 2 stavebního zákona je stavební úřad povinen přezkoumat, zda tu je a v čem spočívá veřejný zájem, umožňující vyvlastnění pozemků. Je povinen prokázání veřejného zájmu odůvodnit .

Stavební úřad sleduje v územním řízení veřejné zájmy vymezené ust.§ 37 stavebního zákona, ale také ochranu vlastnických práv upravenou ust. § 38 stavebního zákona. Pro vydání územního rozhodnutí je závazným podkladem zejména schválené územně plánovací dokumentace. V ust. § 38 odst.2 stavebního zákona platného v době zahájení řízení ( před novelou ) a v návaznosti na přechodná ustanovení platné novely stavebního zákona se uvádí „ jestliže nemá navrhovatel k pozemku vlastnické nebo jiné právo, lze bez souhlasu vlastníka územní rozhodnutí o umístění stavby nebo rozhodnutí o využití území vydat jen tehdy, jestliže je možno pro navrhovaný účel pozemek vyvlastnit“. Podle ust. § 108 odst. 2 písm. a) stavebního zákona je možné vyvlastnit pozemek jen ve veřejném zájmu pro veřejně prospěšné stavby, podle schválené územně plánovací dokumentace. Ve veřejném zájmu se jako technické vybavení území budují zejména stavby pro dopravu. Tento zákonný požadavek byl splněn. Stavba dálnice D8, stavba 0805 Lovosice - Řehlovice je v ÚP VÚC okresu Litoměřice (územně plánovací dokumentace nadřazená územně plánovací dokumentaci obcí ) zahrnuta jako veřejně prospěšná stavba v závazné části , která byla schválena nařízením vlády č. 64/1996 Sb., a je vedena ve všech schválených územních plánech sídelních útvarů obcí dotčených stavbou, jako veřejně prospěšná stavba. Veřejný zájem je tímto prokázán a také v odůvodnění napadeného rozhodnutí takto odůvodněn. Majetkoprávní vztahy však musí investor vyřešit do zahájení stavebního řízení ( podmínka č. 39 napadeného rozhodnutí). 

OS DZ poukazuje na zkrácení práv účastníků řízení tím, že ve výzvě ze dne 28.01.2002 (seznámení s podklady rozhodnutí a vyrozumění o prodloužení lhůty pro rozhodnutí) nestanovil lhůtu pro podání námitek k doplněnému podkladu. Účastníci mohli jen nahlížet do spisu , stavební úřad porušil povinnost poskytnout jim pomoc a poučení, aby v řízení neutrpěli újmu. Tato újma nastala OS DZ tím, že k jejich třetím připomínkám uplatněným 28. 3. 2002 stavební úřad již nepřihlédl. Tím bylo porušeno ustanovení § 3 a § 33 odst. 2 správního řádu.

Stavební úřad oznámil ve smyslu ust. § 36 stavebního zákona zahájení územního řízení. Tímto ustanovením je upraven postup stavebního úřadu poté, kdy již byl podle § 35 téhož zákona doplněn návrh na vydání územního rozhodnutí tak, aby bylo možno uplatnit zásadu koncentrace řízení. Pro územní řízení platí koncentrační zásada, stavební úřad nepřihlíží k námitkám po stanovené lhůtě určené pro seznámení se s podklady pro rozhodnutí. V oznámení o zahájení územního řízení na tuto skutečnost účastníky upozornil. 

Ve smyslu ust. § 33 odst.2 správního řádu je správní orgán povinen dát účastníkům řízení možnost , aby se před vydáním rozhodnutí mohli vyjádřit k jeho podkladu i ke způsobu jeho zjištění, popřípadě navrhnout jeho doplnění. Navrhnout důkazy a doplnění důkazů je právem účastníka řízení. Povinností správního orgánu je provést důkazy účastníkem řízení navržené a ověřit tvrzení jím předestíraná; tuto povinnost však správní orgán nemá, mají-li být prokazovány skutečnosti pro skutkový a právní základ rozhodnutí zjevně nepotřebné a nadbytečné. Jestliže by však shledal stavební úřad některou z později uplatnění námitek natolik závažnou, že ji hodlá ve svém rozhodnutí zohlednit, musí s obsahem této námitky seznámit ostatní účastníky řízení a stanovit lhůtu , do kdy nejpozději mohou k této námitce zaujmout své stanovisko s opakovaným upozorněním , že k později uplatněným námitkám se nepřihlíží. Námitka odvolatele, o způsobené újmě tím, že stavební úřad nepřihlédl k jeho třetím připomínkám ze dne 28. 3. 2002 neobstojí, protože rozhodnutí ve věci bylo vydáno dne 26. 3. 2002 .

Účastníci řízení jsou oprávněni uvádět v průběhu řízení nové důkazy a skutečnosti, vyjma případů, kdy podle zvláštních předpisů platí koncentrační zásada, tedy, že všechny připomínky musí být uplatněny do určitého procesního stadia s tím, že k později uplatněným námitkám nelze přihlížet. Stavební úřad účastníky řízení poučil , měli možnost se k podkladům rozhodnutí vyjádřit, seznámit se s nimi a účinně hájit svá práva. Shora uvedená ustanovení správního řádu porušena nebyla.

Odvolatel upozorňuje ve svém odvolání na nezákonně schválený ÚPn VÚC okresu Litoměřice, nařízením vlády č. 64/1996 Sb., který umožňuje vedení trasy dálnice D8, aniž by MŽP ČR pro tuto stavbu, před schválením uvedeného vládního usnesení, povolilo výjimku ze zákazu stavět v CHKO nové dálnice stanoveného v ZOPK.

Nařízením vlády ČR č. 64/1996 Sb. ze dne 7. 2. 1996, došlo k vyhlášení závazné části územního plánu velkého územního celku okresu Litoměřice. ÚPN VÚC Litoměřice byl schválen usnesením vlády č. 110 ze dne 7. 2. 1996. Nařízení vlády ČR nabylo účinnosti dnem vyhlášení tj. dnem 25. 3. 1996. Předmětná výjimka byla MŽP ČR povolena formou samostatného rozhodnutí a potvrzena rozhodnutím o rozkladu.

Správnímu orgánu nepřísluší posuzovat postup ústředních správních orgánů. V postupu stavebního úřadu proto nelze spatřovat nezákonnost ani pochybení , které by mělo za následek zrušení napadeného rozhodnutí.

OS DZ namítá, že vydání souhlasu MŽP ČR ze dne 15. 11. 1996 podle § 11 zákona č. 244/1992 Sb., je bez zkoumání variant v rozporu s dikcí a účelem zákona č. 244/1992 Sb.

Pokud jde o posuzování variant možného průchodu dálnice územím CHKO, byly tyto posouzeny v řízení podle zákona č. 244/1992 Sb., a na variantu C2 bylo vydáno souhlasné stanovisko MŽP ČR č.j. 400/3144/1618/OPVŽP/96 dne 15. 11. 1996. Žádné řízení vedené MŽP ČR vydané souhlasné stanovisko dle zákona č. 244/1992 Sb. nezrušilo, ani nezpochybnilo. Z procesu posouzení vlivu této stavby na životní prostředí vyplývá, že navržená trasa je ekologicky nejvhodnější. Na veřejném projednání nebyl prokázán významný negativní vliv záměru na životní prostředí za předpokladu respektování všech uváděných technických a provozních opatření k ochraně životního prostředí. Dokumentace stavby pro územní řízení respektuje požadavky na ochranu životního prostředí stanovené MŽP ČR. Dílčí připomínky navrhuje zapracovat do dokumentace pro stavební řízení, tento požadavek je v podmínkách územního rozhodnutí splněn. Námitky odvolatele, týkající se procesu E.I.A., není oprávněn stavební úřad hodnotit ani ovlivnit.

OS DZ dále poukazuje na nezákonnost povolení výjimky MŽP ze ZOPK pro dálnici D8 v CHKO České středohoří, chybí doložení veřejného zájmu, správní orgán byl vázán nezákonným výkladem ministra, stanovisko E.I.A. nelze používat jako důkaz.Výjimka byla povolena aniž by správní orgán shromáždil dostatečné množství podkladů.

Tato námitka je obsahově shodná s námitkou Společnosti přátel města Duchcova a Společnosti ochránců životního prostředí Litoměřice a je odůvodněna na straně 6 a 7 tohoto rozhodnutí.

Odvolací orgán nemá důvod posudky , závazná stanoviska a eventuálně rozhodnutí vydaná v této věci dotčenými orgány státní správy na úseku ochrany přírody považovat za nedostatečná a neřešící dostatečně konflikty s ochranou přírody.

Souhlas Správy CHKO České středohoří vydaný podle ust. § 12 odst. 2 a § 44 zákona č. 114/1992 Sb., v platném znění, (Č. j.: 2103/XII-8/01- Ký ze dne 21. 5. 2001) – orgán ochrany přírody při jeho vydání porušil příslušná ustanovení správního řádu.

Správou chráněné krajinné oblasti České středohoří bylo vydáno rozhodnutí Č. j.: 2103/XII-8/01- Ký dne 21. 5.2001- souhlas s umístěním úseku dálnice D8, stavby 0805 Lovosice – Řehlovice na území CHKO podle §§ 12a 44 zákona č. 114/1992 Sb., v platném znění. Na základě podaného odvolání bylo toto rozhodnutí v odvolacím řízení přezkoumáno nadřízeným orgánem. MŽP ČR Praha, rozhodnutím č.j. 530/975/2001- RNDr.Abt. ze dne 19. 9. 2001, bylo odvolání zamítnuto a shora uvedené rozhodnutí ze dne 21. 5. 2001 potvrzeno. Rozhodnutí je konečné, nabylo dne 2.10. 2001 právní moci. Nezákonnost nebyla shledána ani po přezkoumání pravomocného rozhodnutí mimo odvolací řízení (MŽP ČR Č. j. SRK/468/P-1283/02 ze dne 10. 7. 2002). Postup orgánů ochrany přírody nepřísluší odvolacímu orgánu dále posuzovat.

Odvolatel namítá, že před schválením územních plánů obcí Řehlovice, Žim a Habrovany nebylo provedeno posouzení jejich vlivů na životní prostředí dle ust. Odst. 2 až 4 § 14 zákona č. 244/1992 Sb.

K námitce, že nebylo u územních plánů obcí Žim, Řehlovice a Habrovany provedeno posouzení vlivů jejich koncepce na životní prostředí dle ust. § 14 zákona č. 244/1992 Sb., o posuzování vlivů na životní prostředí E.I.A. odvolací orgán konstatuje, že na základě právního výkladu MŽP ČR ze dne 18. 10. 1995, uvedeného pod č.j. 400/3793/1541/OPVŽP/95, se za koncepci podle ust. § 14 odst. 1 citovaného zákona považuje pouze územně plánovací dokumentace velkého územního celku s tím, že ve vztahu k uvedenému nelze proces posuzování vlivů na životní prostředí aplikovat na územní plány sídelních útvarů ani na územní projekt zóny.

Vzhledem k tomu, že pořizovatel územního plánu obce a jeho změn je při výkonu přenesené působnosti vázán opatřeními ústředních správních úřadů, nelze považovat postup pořizovatele při pořizování ÚPD za vadný, neboť uvedený právní výklad respektoval. 

V námitce změny územního plánu obce Žim odvolací orgán konstatuje, že s přihlédnutím ke skutečnosti, že věcné řešení návrhu řešení změny územního plánu obce je v souladu s nadřazenou ÚPD, rozhodoval stavební úřad v souladu s ust. § 37 odst.1 stavebního zákona na základě tohoto podkladu, jako podkladu „jiného“, v rozsahu nezbytném pro územní rozhodnutí.

OS DZ namítá, že se stavební úřad nezabýval souladem navrhované stavby s platnou ÚPD VÚC Severočeské hnědouhelné pánve a s územně plánovací dokumentací obcí. 

Přestože byla trasa dálnice D8, stavba 0805, Lovosice – Řehlovice posouzena příslušným stavebním úřadem pouze ve vztahu k platnému „ ÚPN VÚC okresu Litoměřice“, přitom se část stavby nachází na území řešeném v rámci „2. Změn a doplňků ÚPN VÚC SHP“, nelze tuto skutečnost vnímat jako nespolehlivě zjištěný stav věci ve vztahu k platné ÚPD, neboť v odvolání napadený úsek trasy , vedoucí přes území bývalého okresu Ústí nad Labem a Teplice je se schválenou ÚPD, kterou jsou „2. Z a D ÚPN VÚC SHP“ v souladu. Práce na zpracování 2. Z a D ÚPN VÚC SHP byly zahájeny již v dubnu 1997 s tím, že trasa dálnice D8 v uvedeném úseku vycházela z podkladů ŘSD a s dřívějším MDaS, jako dotčeným orgánem státní správy, byla řádně dohodnuta. Z hlediska územního plánování lze proto zpětně konstatovat, že stavba 0805, Lovosice – Řehlovice, dálnice D8 je v souladu se závaznou částí ÚPD na území Ústeckého kraje, to je „ÚPN VÚC okresu Litoměřice„ a „2. Z a D ÚPN VÚC SHP“.

K otázce posouzení souladu trasy dálnice D8, stavby 0805, Lovosice – Řehlovice s platnou ÚPD na úrovni obcí, lze obecně konstatovat, že na území obcí, které mají pro svou potřebu zpracovaný schválený územní plán obce, vychází stavební úřad z nadřazené ÚPD (viz výše), neboť záměry územních plánů obcí se musí podřídit územním plánům velkých územních celků. Obce Vchynice, Chotiměř a Prackovice nad Labem mají zpracovanou urbanistickou studii, jako územně plánovací podklad. Pro stavební úřad slouží jako podklad, není-li pro řešené území zpracována závazná ÚPD. Absence schválené UPD nemůže ve svých důsledcích způsobovat blokaci územního rozhodování. Obce Velemín (Milešov), Sulejovice a Lovosice měly ke dni vydání územního rozhodnutí platnou ÚPD, věcně v souladu s nadřazenou ÚPD VÚC.

V závěru svého odvolání odvolatel uvádí, že stavební úřad porušil ustanovení § 46 správního řádu, když v rozhodnutí nevycházel ze spolehlivě zjištěného stavu věci. Podklady neumožňují spolehlivě zjistit, které biotopy zvláště chráněných druhů živočichů a rostlin budou stavbou přímo dotčeny, dokumentace E.I.A. není spolehlivým podkladem.

Při územním řízení vycházel stavební úřad z posudků, stanovisek a rozhodnutí orgánů ochrany přírody a neměl důvod je zpochybňovat. Otázky týkající se E.I.A. byly ve výše uvedeném textu odůvodněny. Ke zpochybňování Dokumentace o vlivu stavby na životní prostředí podle zákona č. 244/1992 Sb., zejména části zabývající se přírodovědeckým průzkumem území a zdokumentováním výskytu zvláště chráněných druhů rostlin a živočichů, nutno konstatovat, že tato dokumentace byla veřejně projednána a potvrzena platným stanoviskem MŽP ČR. Přírodovědecký průzkum byl zpracován v koridoru dálnice cca 2km širokém a je zde uveden seznam zvláště chráněných druhů rostlin a živočichů, jejichž výskyt zde byl zaznamenán. Kriticky ohrožený druh, jeřáb český, není v seznamu uveden, protože na jeho výskyt upozornili až později specialisté na jeřáby. Byl proto proveden doplňující průzkum v jehož rámci byly zjištěny další ohrožené druhy. Investor požádal MŽP ČR o výjimku podle ust. § 56 zákona č. 114/1992 Sb., v platném znění.

V zákoně o ochraně přírody a krajiny však není uvedeno v jaké fázi řízení vedeného podle stavebního zákona má být výjimka udělena a deklarována, a proto její absence v územním řízení nemá vliv na zákonnost napadeného rozhodnutí. Jak bude s nálezem naloženo a jaká opatření k dalšímu postupu budou přijata, stanoví stavební úřad v součinnosti s příslušným orgánem nebo odbornou institucí (§ 127 odst. 1 stavebního zákona). Povinnost, předložit pravomocné rozhodnutí MŽP ČR o výjimce k žádosti o stavební povolení, uložil investorovi stavby odvolací orgán změněnou podmínkou č. 32. 

Odvolací orgán přihlédl v mezích zákona k uplatněným námitkám, vyjádřením, stanoviskům a rozhodnutím dotčených orgánů státní správy, zejména KÚ ÚK OŽPZ, Městského úřadu Lovosice, OŽP, Magistrátu města Ústí nad Labem, OŽP, MŽP ČR Praha, OBÚ Most, obcí Řehlovice, Prackovice, Žim a změnil rozhodnutí tak, že je doplnil o podmínky, uvádějící napadené rozhodnutí do souladu s platnými právními předpisy a v ostatních částech napadené rozhodnutí potvrdil.

Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem rozhodl odvolací orgán tak, jak je ve výroku uvedeno. 

P o u č e n í

Proti tomuto rozhodnutí se dle ust. § 59 odst. 4 správního řádu nelze dále odvolat.

 Ing. arch. Markéta Blahušová
vedoucí odboru
územního plánování a stavebního řádu
Krajského úřadu Ústeckého kraje

Toto rozhodnutí bude podle § 42 odst. 2 stavebního zákona oznámeno veřejnou vyhláškou vyvěšením tohoto rozhodnutí po dobu 15 dnů způsobem v místě obvyklým. Poslední den této lhůty je dnem doručení.

Obdrží k vyvěšení:
-	Město Lovosice, 410 30 Lovosice 						(vyvěšeno 10. 6. 2003)
-	Obec Sulejovice, 411 11 Sulejovice
-	Obec Vchynice, 410 02 Lovosice 							(vyvěšeno 10. 6. 2003)
-	Obec Velemín, 411 31 Velemín							(vyvěšeno 10. 6. 2003)
-	Obec Chotiměř, 410 02 Lovosice 
-	Obec Prackovice nad Labem, 411 33 Prackovice nad Labem			(vyvěšeno 10. 6. 2003)
-	Obec Žim, 416 63 Žalany
-	Obec Habrovany, 403 13 Řehlovice
-	Obec Řehlovice, 403 13 Řehlovice 						(vyvěšeno 10. 6. 2003)

Na vědomí:
-	Magistrát města Teplice- odbor ÚPSŘ (stavební úřad), 415 95 Teplice
-	MěÚ Trmice, odbor výstavby, dopravy a ŽP, 400 04 Trmice 			(vyvěšeno 10. 6. 2003)
-	MěÚ Lovosice, stavební úřad, 410 30 Lovosice 					(vyvěšeno 10. 6. 2003)
-	Ředitelství silnic a dálnic, Na Pankráci 5, 145 05 Praha 4
-	vlastní